Справа № 297/3519/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/18/24, за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

З матеріалів судового провадження убачається, що 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 , у порядку ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області та просив поновити строк на подання оскарження бездіяльності слідчого за його заявою №0/2, витребувати із канцелярії суду зі справи №297/3475/23 матеріали за його скаргою від 05.10.2023, а також із Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області матеріали №3837/106/27/2023. Вимоги скарги мотивовано тим, що 04 жовтня 2023 року, під час допиту ОСОБА_5 , йому вручили вих. №3837/106/27/23 від 14.09.2023, і лише так йому стало відомо про порушення права ОСОБА_5 , тому він подав скаргу за вих. №11674 від 05.10.2023, однак, слідчий суддя Берегівського районного суду не витребував матеріали №2837/106/27/23 у володільця та відмовив скаржнику в поновленні строку на оскарження бездіяльності слідчого Берегівського РВП ГУНП у Закарпатській області.

Слідчий суддя, перевіривши доводи скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. Так, слідчим суддею констатовано, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_5 у цьому ж судовому провадженні задоволено частково, ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 про поновлення терміну на подання оскарження бездіяльності слідчого та витребування матеріалів із канцелярії суду і Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - скасовано, і призначено новий розгляд скарги слідчим суддею суду першої інстанції в іншому складі. Слідчий суддя також встановив, що зі змісту скарги ОСОБА_5 не убачається, яку бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України ОСОБА_5 вважає незаконною. Для можливого уточнення доводів скарги ОСОБА_5 на судовий розгляд не з`явився, доповнень слідчому судді не надав. Слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_5 не містить жодних даних та доводів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також у скарзі не викладено суті щодо рішення, дії чи бездіяльність слідчого, яка оскаржується. 3 огляду на наведене, слідчий суддя у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що слідчий суддя розглянув скаргу за відсутності апелянта, чим порушив його право на особисту участь у судовому засіданні. Вважає, що йому безпідставно й необґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою матеріали скарги направити до суду першої інстанції для продовження розгляду за участі ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та апелянта ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора та апелянта ОСОБА_5 береться до уваги те, що: прокурор та апелянт належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги і не подавали заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їхньої неявки; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки представника прокуратури та апелянта ОСОБА_5 на розгляд апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 підлягає закриттю.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, постановлених слідчими суддями під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 26 (§ 2) Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про:відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Частина друга статті 309 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; № 2548-VIII від 18.09.2018.

Згідно із частиною 3 цієї статті, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020 .

Як убачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 подав слідчому судді скаргу, в якій просить: поновити строк на подання оскарження бездіяльності слідчого за його заявою №0/2, витребувати із канцелярії суду зі справи №297/3475/23 матеріали за його скаргою від 05.10.2023, а також із Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області матеріали №3837/106/27/2023.

Указана скарга слідчим суддею відповідно до вимог ст. 306 КПК України розглянута по суті із прийняттям рішення про відмову у її задоволенні, посилаючись на те, що зі змісту скарги ОСОБА_5 не убачається, яку бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України він вважає незаконною.

За змістом положень ст. ст. 307, 309 КПК України рішення слідчого судді, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржено, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, про відмову в задоволенні скарги щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Кримінальний процесуальний кодекс не містить норм, які б свідчили про протилежне, тобто про можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, в якій не конкретизовано бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України, яку скаржник вважає незаконною, що в свою чергу свідчить про помилковість зазначеного в резолютивній частині оскаржуваної ухвали твердження про те, що ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Наведене свідчить про те, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів апеляційного суду керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в Ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , - що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. ст. 403, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: