Справа №463/2990/24
Провадження №1-кс/463/2779/24
У Х В А Л А

09 квітня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 від 14.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 від 14.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000366 від 05.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, пердбаченого ч.2 ст.367 КК України.

ОСОБА_4 звернувся до слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 із клопотанням про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000366 від 05.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, пердбаченого ч.2 ст.367 КК України. За результатами розгляду клопотання винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, яку скасовано суддею Личаківського районного суду м.Львова. Після чого слідчим неодноразово виносились постанови про відмову у визнанні потерпілим та такі скасовувались слідчими суддями. Враховуючи наведене, важають постанову від 14.03.2024 необґрунтованою та незаконною, оскільки не містить обґрунтованих мотивів відмови у клопотанні та не враховано обставин, викладених у заяві, тому просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого.

В судове засіданні скаржник та його адвокат не з`явилися, разом з тим адвокатом ОСОБА_3 подано заяву від 08 квітня 2024 року про розгляд скарги у його відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання адвоката, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у їх відсутності на підставі наявних матеріалів.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. Матеріалів кримінального провадження не представив. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження. Скерував до суду письмові заперечення на скаргу.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається із матеріалів справи, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000366 від 05.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, пердбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Так ОСОБА_4 звернувся до слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000366 від 05.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, пердбаченого ч.2 ст.367 КК України. За результатами розгляду клопотання винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. Вказана постанова 13 грудня 2023 скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова. Після чого слідчим неодноразово виносились постанови про відмову у визнанні потерпілим та такі скасовувались слідчими суддями.

Як вбачається зі змісту постанови старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 від 14.03.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовлено з тих підстав, що у вказаному провадженні перебуває у статусі заявника, на даний час відсутні докази, що ОСОБА_4 завдано майнової шкоди.

Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Так, згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1)вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2)мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3)резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.6ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

При винесенні постанови від 14.03.2024 дотримано вимог частин 5, 6 ст.110 КПК України щодо форми та змісту даного процесуального рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частин 1, 5 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до частини 1 статті 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Отже, потерпілим у кримінальному провадження за процедурою, визначеною статтею 55 КПК України може бути лише фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто для визначення наявності підстав для застосування такої процедури необхідно встановити як наявність кладу кримінального правопорушення, так і завдання майнової шкоди для юридичної особи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що при винесенні постанови від 14.03.2024 слідчим дотримався законодавчої вимоги щодо її вмотивованості. Зокрема, постанова містить мотивації з посиланням на фактичні обставини та підтвердження їх відповідними доказами, а також містить оцінку доводів, викладених заявником щодо порушення прав, зокрема надання оцінки доводам викладеним у заяві ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали справи, а також встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 від 14.03.2024 про відмову у визнанні потерпілимслід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 110, 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Львові, ОСОБА_5 від 14.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1