Справа № 132/1292/24
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 20 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся з клопотанням начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, яке добровільно видав 20.04.2024 під час огляду місця події ОСОБА_4 , а саме прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, шляхом позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що 20.04.2024 року о 10:11 год. до чергової частини надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до них зателефонував працівник поліції відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області та повідомив про те, що потребує СОГ, так як зупинив по АДРЕСА_1 , навпроти домогосподарства АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та в якого з собою знаходяться невідома речовина зовні схожа на наркотичну. При виїзді СОГ, під час проведення огляду місця події, на пропозицію працівника поліції, громадянин ОСОБА_4 добровільно видав прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору. Як пояснив ОСОБА_4 , вказана речовина є конопля, яку він зберігав для власних потреб без мети збуту.

Відомості про дане кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК України 20.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, під час огляду місця події 20.04.2024,, на узбіччі дороги по АДРЕСА_1 в присутності понятих, ОСОБА_4 добровільно видав прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, який було поміщено до спецпакету НПУ WAR1966482 із відповідними написами, підписами понятих та учасників.

20.04.2024 вказаний прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, який було поміщено до спецпакету НПУ WAR1966482 із відповідними написами, підписами понятих та учасників, визнано речовими доказами.

Вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідно до постанови начальника сектору дізнання є речовим доказом, тому виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

У поданій письмовій заяві начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, яке добровільно видав 20.04.2024 під час огляду місця події ОСОБА_4 , а саме прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, визнано відповідно до постанови від 20.04.2024 року речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаним документом є протокол огляду місця події від 20.04.2024, в якому зазначено вилучений об`єкт та обставини, за яких його було вилучено.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 20 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке добровільно видав 20.04.2024 під час огляду місця події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а саме прозорий полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, який було поміщено до спецпакету НПУ WAR1966482 із відповідними написами, підписами понятих та учасників, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1