ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/140/24 Справа № 705/2087/24Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Славутського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2024 року начальник відділення СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Із клопотання вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000534 від 03.04.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за фактом, що 03.04.2024 року, близько 19 год. 51 хв. в с. Краснопілка Уманського району Черкаської області, було виявлено автомобіль, в якому на задньому сидінні знаходиться труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними ознаками насильницької смерті.

У ході досудового розслідування встановлено, що 03.04.2024 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у невстановленому місці, в ході конфлікту із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом нанесення численних ударів предметом, який має колото-різані властивості, в ділянку голови та шиї, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран голови та шиї з пошкодженням зовнішньої сонної артерії і головного мозку, зовнішньої кровотечі, геморагічного шоку, від яких останній помер. При цьому спричинення ОСОБА_7 вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті останнього. Після цього ОСОБА_7 перевозив тіло ОСОБА_10 в автомобілі «Мitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поки 03.04.2024 близько 19 год. 45 хв. на автомобільній дорозі неподалік автозаправної станції «ANP» в адміністративних межах АДРЕСА_3 , його не було виявлено на задньому сидінні салону вищевказаного автомобіля.

03.04.2024 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 було затримано працівниками поліції на греблі ставу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 . Після чого, за наявності достатніх підстав, складено протокол про затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

04.04.2024 року о 21 год. 05 хв. на підставі зібраних доказів ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. В даному випадку це: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, в тому числі понятих, які були присутні при проведенні процесуальних дій та, в рамках кримінального провадження, були допитані в якості свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

У клопотанні начальник відділення СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 просить: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового слідства, терміном до 60 діб, без визначення розміру застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2024 року клопотання начальника відділення СВ Уманслького РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховується з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 03 квітня 2024 року.

Ухвала суду обґрунтована тим, що слідчим та прокурором доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про обрання запобіжного заходу від 05 квітня 2024 року та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді перебування під домашнім арештом в період з 20 год. до 06 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що обрання відносно ОСОБА_7 найбільш тяжкого запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, порушує вимоги ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає скасуванню. Вказує, що на даний час досудовим слідством не встановлено місце та час вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_10 , не встановлено особу, яка перебувала в автомобілі потерпілого та її причетність до злочину. В судовому засіданні ОСОБА_7 надав суду покази про свою непричетність до вбивства та вказав на особу, яка вчинила даний злочин.

Скаржник вважає, що слідчим суддею порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме не встановлено вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведені. Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та місце проживання, підтримує міцні соціальні зв`язки зі своїми батьками, а тому на даний час відсутні підстави для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника - адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, вважаючи доведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків в тому числі понятих, які були присутні при проведенні процесуальних дій, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінального провадження іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується, з висновком слідчого судді, що прокурором доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість застосування саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Отже, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Окрім того, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, прийнято рішення не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави на даній, початковій стадії досудового розслідування з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки підозрюваним вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 115 КК України).

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на таке.

Так, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст. 178 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється в особливо тяжкому злочині, а саме у застосуванні насильства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про незастосування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави.

Приймаючи до уваги вищенаведені ризики, які на даний час продовжують існувати, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів доходить висновку, що встановлені обставини виключають об`єктивну можливість на даний час застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу, а відтак доводи апеляційної скарги про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в період з 20 год. до 06 год. за адресою: АДРЕСА_1 є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного не знайшли свого підтвердження, спростовуються встановленими обставинами, а суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих на час постановлення оскаржуваної ухвали обставин, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, які характеризують підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі. З метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, батьків та міцність соціальних зв`язків з ними та відсутність судимості на думку колегії суддів, не є тим стримуючим фактором, який зможе запобігти указаним вище ризикам.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді