Справа № 601/1663/24
Провадження №1-кп/601/170/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000839 від 14.06.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

11 червня 2022 року близько 16 год. 10 хв., в світлу пору доби, при денному освітленні, з наявними опадами дощу, без туману, водій ОСОБА_3 , керувала автомобілем «БМВ-320Д» («BMW-320D») номерний знак НОМЕР_1 (іноземної держави Республіки Польща) з двома пасажирами, а саме із ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні та із ОСОБА_7 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні, без вантажу, рухалась автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», яка перебувала в мокрому стані, в напрямку від м. Тернополя до м. Кременця Тернопільської області.

Під час руху поза межами населеного пункту, між АДРЕСА_2 , вказаною автодорогою, а саме в межах 270 км + 500 м, зі швидкістю близько 100 км/год., водій ОСОБА_3 , не була достатньо уважною, належно не стежила за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагувала на їх зміну, чим порушила вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.6 (ґ), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР), а також вимоги, які наведені у пунктах 1, 2 абзацу 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували її рухатись із швидкістю, не більше 90 км/год, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як наслідок, рухаючись по 270 км + 500 м у вказаному напрямку із зазначеною швидкістю по автомобільній дорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», поза межами населеного пункту, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», і виконання його вимог), 10.1, 12.1, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, не обрала такі прийоми керування транспортним засобом та перевищуючи дозволену безпечну швидкість руху, не вжила заходів щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля «БМВ-320Д» («BMW-320D») та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, в результаті чого змінила напрямок свого руху по дузі ліворуч, пересікши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає смуги руху на дорогах, перетинати яку заборонено в порушення вимог розділу 34 «Лінії дорожньої розмітки 1.1.» ПДР, допустила виїзд за межі проїзної частини дороги у напрямку зустрічного узбіччя та насаджень дерев, при цьому не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Після виїзду автомобіля «БМВ-320Д» («BMW-320D») у напрямку зустрічного узбіччя та насаджень дерев відбулось контактування автомобіля «БМВ-320Д» («BMW-320D») із нерухомою перешкодою, а саме із деревом.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «БМВ-320Д» («BMW-320D») р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , яка на час ДТП займала заднє місце пасажира автомобіля отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.1 (а), 2.3 (б, д), 10.1, 12.1, 12.6 (ґ), 12.9 (б), Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявили клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з її примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданих нею збитків. Обвинувачена підтвердила суду те, що їй зрозуміла суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності та про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України, оскільки остання з нею примирилася та повністю відшкодувала завдані їй збитки.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності та про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України, оскільки остання примирилася з потерпілою та повністю відшкодувала потерпілій завдані збитки, що підтверджується розпискою потерпілої від 12.06.2024.

Прокурор не заперечила проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, розглянувши клопотання обвинуваченої та клопотання потерпілої, вивчивши матеріали провадження, приходить до переконання про задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судове провадження це зокрема кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину та є таким, який вчинено з необережності.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачена примирилася з потерпілою та відшкодувала завдані нею збитки.

За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з підстав, передбачених ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданих нею збитків, а кримінальне провадження відносно неї закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Відтак, з обвинуваченої слід стягнути процесуальні витрати.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 395 КПК України, ст. 12, 44, 46 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження № 0000839, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2022 за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 13.12.2023 №СЕ-19/120-23/13012-ІТ в розмірі 3 029,12 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 26.03.2024 №СЕ-19/120-24/3606-ІТ в розмірі 3 029,12 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 21.05.2024 №СЕ-19/120-24/5992-ІТ в розмірі 3 029,12 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали оголошено о 15 годині 45 хвилин 13 червня 2024 року.

Головуючий