Справа № 650/543/21
провадження № 1-кс/650/453/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000260 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_6 перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду вказаної справи захисник ОСОБА_5 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 з тих підстав, що остання вже у цій справі ухвалювала рішення, а саме відмовляла у відновленні матеріалів втраченого провадження, а потім задовольняла заяву про відновлення втрачених матеріалів втраченого провадження. Крім того, під час розгляду відповідних заяв суддя ОСОБА_6 ознайомлювалася із матеріалами досудового розслідування, зокрема протоколами допитів свідків, із якими вона не мала права знайомитися, що може свідчити про її упередженість при розгляді кримінального провадження.

Також захисник у своїй заяві зазначив, що в ході розгляду даного клопотання у сторони захисту виникли обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 вона взагалі не звернула увагу на той факт, що документ, який доданий до клопотання прокурора, має ознаки підробки, а саме створений та підписаний «заднім» числом. В ході судового засідання, яке відбулося 15 квітня 2024 року захист акцентував увагу суду на тому факті, що акт огляду службового приміщення, який стосується декількох кримінальних проваджень не відповідає вимогам документообігу та інструкції діловодства в органах прокуратури України.

Крім того у відповідності до листа Керівника Бериславської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 13.07.2023 року до Херсонської обласної прокуратури вказано, що матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , на даний час, не виявлено. Тобто лише 13 липня 2023 року керівник Бериславської прокуратури повідомив Херсонську обласну прокуратуру, що матеріали кримінального провадження, на даний час не виявлено. В цьому повідомлені не вказано, що вони втрачені. А в судовому засіданні про поновлення втраченого провадження прокурор долучив акт огляду від 22.11.2022 року, як він вказував раніше без будь яких даних про реєстрацію.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не міг пояснити вказану обставину, однак суддя ОСОБА_6 надавши перевагу в судовому засіданні, яке відбувалося 15.04.2024 року, стороні обвинувачення почала підказувати прокурору: «Ви мабуть 13.07.2023 року відповідали на запит обласної прокуратури, тому повідомлення лише 13.07.23» . На що прокурор відразу погодився з підказкою судді. Вказана дія-підказка збоку судді ОСОБА_6 , порушує принцип рівноправності сторін і викликає обґрунтований сумнів у неупередженості суду.

Крім того, суддя ОСОБА_6 відновила матеріали кримінального провадження, які стороні захисту взагалі не відкривалися перед направленням обвинувального акту до суду. В судовому засіданні захисник звернув увагу суду на той факт, що вагома частина документів, які просить відновити сторона обвинувачення, нам взагалі не відкривалася і він з цими документами не ознайомлювався. Прокуратура не змогла жодним чином спростувати даний факт у судовому засіданні, але суддя ОСОБА_6 не звернула взагалі уваги на вказану обставину у своїй ухвалі, яка до речі повністю збігається з текстом клопотання прокурора.

Обвинувальний акт, щодо ОСОБА_4 знаходиться на стадії судового розгляду. До клопотання про відновлення матеріалів втраченого провадження крім процесуальних документів, які вказані у реєстрі до обвинувального акту та документів, з якими сторона захисту не ознайомлювалася також були надані всі протоколи допитів свідків, потерпілого та підозрюваного. При вирішенні даного клопотання, суддя ОСОБА_6 , перед винесенням ухвали від 15.04.2024 року про відновлення матеріалів втраченого провадження, ознайомлювалася зі всіма цими документами.

Захисник на судовому засіданні подану заяву підтримав, просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, що вказані у заяві, та акцентував увагу суду на неприпустимості участі суді у розгляді обвинувального акта, за умови вже ухвалення нею рішення у цій справі щодо відновлення матеріалів втраченого судового провадження, оскільки суддя при цьому вже ознайомилась із матеріалами досудового розслідування, що не могло не вплинути на її неупередженість.

Обвинувачений на судовому засіданні підтримав заяву захисника, просив відвести суддю ОСОБА_6 від участі у вказаній справі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви, вказавши на відсутність підстав, які викликають сумнів в неупередженості судді. Також пояснив, що під час вирішення питання суддею ОСОБА_6 про відновлення матеріалів втраченого провадження нею не досліджувалися відповідні матеріали як докази, а отже це не може вплинути на її неупередженість. Крім того, вирішення суддею відповідної заяви не може свідчити ані про ухвалення нею рішення під час досудового розслідування, ані про інший розгляд нею цієї самої справи. Нормами КПК України відвід судді за вказаних обставин не передбачений.

Від судді ОСОБА_6 письмові пояснення не надійшли.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов таких висновків.

Підстави для відводу судді, порядок звернення із заявою про відвід та порядок вирішення такої заяви регламентовані положеннями статей 75, 76, 80, 81 КПК України.

Пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України, на який покликається заявник, зокрема передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Такими обставинами заявник визначає те, що головуюча у справі суддя двічі розглянувши заяву про відновлення матеріалів втраченого провадження порушила принцип безпосередності дослідження доказів, адже вона ознайомилась зі всіма доказами, протоколами допитів та іншими доказами, а також допущену суддею поведінку, яка явно свідчить про її упередженість у справі на користь сторони обвинувачення.

Вказані обставини заявник вважає такими, що свідчать про упередженість судді у цій справі та фактично намаганні розглянути справу із явно обвинувальним ухилом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 КПК України, статті 23 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» головуючий - це суддя, який розглядає справу одноособово, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час розподілу справи; суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до частин першої третьої статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до частини першої статті 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Положенням статті 392 КПК України визначено перелік судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції, які можуть бути оскарженні, а також визначено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, кримінальним процесуальним законодавством чітко встановлено спосіб контролю за рішеннями суду першої інстанції, а отже вплив на здійснення судочинства суддею в будь-який спосіб не передбачений КПК України, в тому числі шляхом відведення за відсутності відповідних підстав, є неприпустимим та не відповідає завданням кримінального провадження, при тому, що інститут відводів та самовідводів спрямований першочергово на забезпечення справедливого розгляду справи неупередженим судом, що виключає можливість надання оцінки процесуальним діям судді на предмет відповідності вимогам закону та робити припущення щодо характеру рішень, які ним будуть ухвалюватися в майбутньому.

Оскільки в цілому заявник обґрунтовує упередженість судді незгодою із ухваленим нею рішеннями та обставинами, які очевидно є припущеннями, суд дійшов висновку, що повідомлені ним обставини не свідчать про наявність підстав передбачених кримінальним процесуальним законодавством для відводу судді.

Той факт, що головуюча у справі при розгляді заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження ознайомлювалася зі змістом окремих процесуальних документів, в тому числі і тими, які зазвичай прокурором не надаються при розгляді справи, зокрема протоколами допитів свідків, жодним чином не може свідчити про безумовну упередженість суді при подальшому розгляді справи, оскільки суд, керуючись статтею 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В разі недотримання зазначеного правила головуючим у справі, що виявило своє відображення в ухваленому остаточному рішенні, кожен учасник процесу, зокрема і сторона захисту, має право зазначити про свою незгоду із ухваленим рішенням в апеляційній скарзі та вимагати його переглянути.

Таким чином, зважаючи на те, що заявник не навів суду належних, достатніх і переконливих доводів, які б могли свідчити про упередженість судді, обставини повідомлені заявником не можуть бути предметом розгляду в порядку вирішення питання про відвід, а втручання у будь-який спосіб у здійснення правосуддя іншим суддею є недопустимим, у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76, 80, 81 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 03 травня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1