ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/497/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/2675/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000485 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2024 задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 03.06.2024 включно, без визначення розміру застави.

Встановлено строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 06.04.2024 до 03.06.2024 включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині відмови у встановлені розміру застави та визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді необґрунтована та невмотивована.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, є досвідченим військовослужбовцем, має позитивні характеристики за місцем служби. На даний час відсутні будь-які докази, які б свідчили про наміри або можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Захисник вважає, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, є недоведеними та лише формально зазначеними, як в клопотанні слідчого так і в оскаржуваній ухвалі.

За вказаних обставин, на переконання захисника, органом досудового розслідування не доведено мети та підстави для застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи позитивну характеристику підозрюваного, недоведеність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є всі підстави для визначення ОСОБА_6 застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян, що буде відповідати нормам КПК України.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги захисник та прокурор до суду апеляційної інстанції не прибули, подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 176 КПК України таким запобіжним заходом, є тримання під вартою.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000485 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України.

05.04.2024 о 10:30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України.

05.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України, тобто у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_3 або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому, з врахуванням вимог частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу застави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, є недоведеними, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження, спростовуються матеріалами провадження та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, знищити чи приховати докази, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Судом апеляційної інстанції враховуються ті обставини, що ОСОБА_6 намагався добратися на непідконтрольну територію України, що свідчить про обґрунтованість заявленого в клопотанні слідчого ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Також суд апеляційної інстанції не виключає вірогідність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 може вдатися до дій, передбачених пунктами 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним процесуальних обов`язків.

На переконання суду апеляційної інстанції, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного, з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника та підозрюваного про наявність у ОСОБА_6 обставин, які його позитивно характеризують, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу - застави, не вбачає.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: