УХВАЛА

10 червня 2024 року

м. Київ

справа № 759/10239/23

провадження № 51 - 2880 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року щодо нього,

встановив:

ОСОБА_4 , відносно якого застосовано примусові заходи медичного характеру, звернувся до Верховного суду із касаційною скаргою, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п.п. 4, 5 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також долучається копія судового рішення, яка оскаржується.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі, вказуючи на оскарження ним ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції, не наводить конкретних порушень закону, допущених місцевим та апеляційним судом, які б відповідно до ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу були б підставами для їх скасування або зміни.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року щодо нього і ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Така прохальна частина касаційної скарги не відповідає вимогам ст. 436 КПК з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки Верховний Суд не наділений повноваженням ухвалювати нове рішення.

Також положеннями ч. 5 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваної ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року, що позбавляє суд можливості перевірити законність та обґрунтованість вимог касаційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши скаржнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року щодо нього, залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3