Справа № 461/743/24
Провадження № 1-кс/461/1202/24
УХВАЛА
23.02.2024 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на: мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_2 , планшет «Ipad» з серійним номером НОМЕР_3 , мобільний телефон Iphone, IMEI: НОМЕР_4 з встановленою sim-картою НОМЕР_5 .
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані у даному клопотанні предмети та документи можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та використовувались в якості засобів вчинення злочину і необхідні для розкриття кримінального правопорушення, тому просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи що діяльність, пов`язана із незаконним обігом психотропної речовини має високий ризик викриття правоохоронними органами, а тому з метою конспірації своєї протиправної діяльності за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, використовуючи власний мобільний телефон встановив на ньому програмне забезпеченням для обміну даними месенджером «Telegram», де зареєструвався як « ОСОБА_6 » з ім`ям користувача ОСОБА_7 та використовував цей акаунт для збуту психотропної речовини шляхом розміщення «закладок» (фасована доза психотропної речовини) на території м. Львова.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут психотропної речовини, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та місці, не пізніше 23.10.2023, придбав психотропну речовину амфетамін, яку зберігав з метою незаконного збуту шляхом продажу.
В подальшому, з метою отримання незаконного прибутку від збуту психотропної речовини амфетамін, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 23.10.2023, приблизно о 13:37 год., використовуючи власний мобільний телефон, з встановленим на ньому програмним забезпеченням для обміну даними месенджером «Telegram», будучи зареєстрованим як «Працюємо Tony Soprano» (ім`я користувача ОСОБА_7 ), від користувача ОСОБА_8 , зареєстрованої в месенджері «Telegram» як « ОСОБА_9 » (ім`я користувача ОСОБА_10 ), отримав замовлення щодо купівлі психотропної речовини амфетамін в кількості 10 грам. Після отримання замовлення, ОСОБА_5 , шляхом надсилання повідомлень проінформував покупця психотропної речовини амфетамін, про номер банківської картки НОМЕР_6 , на який необхідно здійснити перерахування визначеної суми грошових коштів, а саме 2500 гривень, за психотропну речовину амфетамін у «закладці».
Після отримання підтвердження про надходження грошових коштів на вказаний банківський рахунок, ОСОБА_5 близько 16:05 год. розмістив «закладку» з психотропної речовиною амфетамін на землі біля паркану у м. Львові по вул. Зелена, 252 за GPS координатами 49.804065, 24.063286, приховавши психотропну речовину амфетамін в пачку з-під сигарет. В подальшому, о 16:06 год., ОСОБА_5 за допомогою месенджера «Telegram» будучи зареєстрованим як «Працюємо Tony Soprano» (ім`я користувача ОСОБА_7 ) надіслав покупцю фотоповідомлення із зазначенням місця (GPS координатів) «закладки», тобто місця зберігання психотропної речовини «амфетамін», що підлягала продажу.
Тим самим, ОСОБА_5 збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 2500 гривень, психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,8969 грами, яка 23.10.2023 під час проведення слідчих дій була вилучена.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи що діяльність, пов`язана із незаконним обігом психотропної речовини має високий ризик викриття правоохоронними органами, а тому з метою конспірації своєї протиправної діяльності за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, використовуючи власний мобільний телефон встановив на ньому програмне забезпеченням для обміну даними месенджером «Telegram», де зареєструвався як « ОСОБА_6 » з ім`ям користувача ОСОБА_7 та використовував цей акаунт для збуту психотропної речовини шляхом розміщення «закладок» (фасована доза психотропної речовини) на території м. Львова. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут психотропної речовини, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 23.10.2023, придбав психотропну речовину амфетамін, яку зберігав з метою незаконного збуту шляхом продажу.
З метою отримання незаконного прибутку від збуту психотропної речовини амфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , 23.10.2023 близько 16:15 год., перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Енергетичній у м. Львові, розмістив «закладку» в кущах на землі з GPS координатами 49.8159146, 24.0298512, приховавши психотропну речовину амфетамін в пачку з-під сигарет та зафіксувавши її місцезнаходження фотознімком, з метою подальшого збуту покупцям цієї психотропної речовини амфетамін.
Під час проведення 23.10.2023 огляду місця події виявлено та вилучено пачку з-під сигарет, в якій знаходилася психотропна речовина амфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,8647 грами.
Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи що діяльність, пов`язана із незаконним обігом психотропної речовини має високий ризик викриття правоохоронними органами, а тому з метою конспірації своєї протиправної діяльності за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, використовуючи власний мобільний телефон встановив на ньому програмне забезпеченням для обміну даними месенджером «Telegram», де зареєструвався як « ОСОБА_6 » з ім`ям користувача ОСОБА_7 та використовував цей акаунт для збуту психотропної речовини шляхом розміщення «закладок» (фасована доза психотропної речовини) на території м. Львова. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут психотропної речовини, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 16.02.2024, придбав психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено, яку незаконно зберігав з метою збуту шляхом продажу в автомобілі «Porsche Cayenne», р.н.з. НОМЕР_7 , що знаходився за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, гаражний кооператив «Електрон».
Під час проведення 16.02.2024 обшуку в автомобілі «Porsche Cayenne», р.н.з. НОМЕР_7 , що знаходився за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, гаражний кооператив «Електрон» виявлено та вилучено вказану психотропну речовину.
Під час проведення 16.02.2024 обшуку в автомобілі «Porsche Cayenne», р.н.з. НОМЕР_7 , що знаходився за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, гаражний кооператив «Електрон» виявлено та вилучено вказану психотропну речовину.
22.02.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:
- Мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_1 ;
- Мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_2 ;
- Планшет «Ipad» з серійним номером НОМЕР_3 ;
- Мобільний телефон Iphone, IMEI: НОМЕР_4 з встановленою sim-картою НОМЕР_5 .
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 22 лютого 2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч.7 ст.237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів.
Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на: мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_1 , мобільний телефон Нокіа, IMEI: НОМЕР_2 , планшет «Ipad» з серійним номером НОМЕР_3 , мобільний телефон Iphone, IMEI: НОМЕР_4 з встановленою sim-картою НОМЕР_5 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1