Провадження № 1-кп/947/835/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі в судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 від 21.02.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.03.2023 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.309 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

11.02.2024 року близько 17:50 годин, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні супермаркету «Траш», розташованого за адресою м.Одеса, просп.Академіка Глушко, 22/24, визначив об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торговельному залі вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на крадіжку товарів, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, перебуваючи в торгівельні залі магазину, о 17 годин 47 хвилини, взяв з полиці магазину віскі «White Horse» об`ємом 0.7 літра, сховавши викрадене майно до внутрішнього лівого карману куртки, прослідував до касової зони, яку пройшов при цьому не розрахувавшись за викрадений товар, та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,випив самостійно за місцем мешкання, тим самим спричинивши майнову шкоду ТОВ «Траш» на загальну суму 619 гривень 20 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованому йому злочину, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів він не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, та обвинувачений дійсно винен в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений не має місця роботи та не отримує дохід, і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Постановою слідчого від 20.03.2024 року речовим доказом у кримінальному провадженні визнано куртку чорного кольору з биркою «Braggart» та блакитно-синіми вставками на рукавах, джинси синього кольору з застібкою золотистого кольору,

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі куртку чорного кольору з биркою «Braggart» та блакитно-синіми вставками на рукавах, джинси синього кольору з застібкою золотистого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним за ч.4 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався.

Речові докази по справі: куртку чорного кольору з биркою «Braggart» та блакитно-синіми вставками на рукавах, джинси синього кольору з застібкою золотистого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1