Справа № 136/319/24
Провадження №11-сс/801/165/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 з поданими до неї доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000057 від 15.02.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого , з вищою освітою,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 мотивоване тим, що 15.02.2024 приблизно о 05.00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , почав себе агресивно поводити і вчинив сварку із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та із своєю матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на той час перебували у вказаному житловому будинку. У свою чергу неповнолітня ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи що вони не зможуть заспокоїти ОСОБА_7 , так як він фізично розвинений та може спричинити їм як фізичного болю, так і тілесні ушкодження, хотіли залишити будинок та вийти на подвір`я господарства, щоб покликати на допомогу. У цей час у ОСОБА_7 у зв`язку із обуренням вказаною поведінкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел направлений на умисне позбавлення волі даних осіб. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на обмеження пересування вказаних осіб та позбавлення їх волі, ОСОБА_7 закрив вхідні двері на врізний замок та змушував шляхом погроз спричинення тілесних ушкоджень перебувати у веранді даного приміщення, не даючи можливості вільно пересуватись, чим порушив гарантовані положеннями ст.ст. 23, 29 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи на особисту недоторканість особи та вільне пересування. У подальшому ОСОБА_7 , бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного позбавлення можливості зазначених осіб вільно пересуватись, почав наносити удари кулаками рук по обличчю ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_7 схопив дерев`яний заступ та наніс ним декілька ударів по тілу ОСОБА_10 . У подальшому ОСОБА_7 розуміючи, що він обмежив свободу пересування вищевказаних осіб, підійшов до ОСОБА_9 та наніс їй декілька ударів в область голови дерев`яним заступом та один удар коліном в область обличчя. Не заспокоївшись на вказаному ОСОБА_7 почав погрожувати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вбивством, а також змушував проти їх волі перебувати в даній кімнаті, погрожуючи покінчити з життям самогубством у разі невиконання його вимог. Дані протиправні дії ОСОБА_7 тривали приблизно до 08.30 год. 15.02.2024, коли під час чергового акту агресії стосовно ОСОБА_10 , неповнолітня ОСОБА_9 вибравши момент вибігла в іншу кімнату та після відкриття вікна, залишила будинок, та в цей час з метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 та звільнення ОСОБА_10 , до даного приміщення проникли працівники Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та затримали ОСОБА_7 і звільнили ОСОБА_10 . Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146 КК України а саме незаконне позбавлення волі, вчинене щодо двох осіб з заподіянням їм фізичних страждань, у зв`язку з чим ОСОБА_7 15.02.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня вручено письмове повідомлення про підозру.

Слідча вважала, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , покладається необхідність запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчої та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 15.04.2024.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено та надано достатні докази на підтвердження розумної підозри ОСОБА_7 про що свідчать: рапорти оперативних чергових з приводу повідомлень громадян про дане правопорушення в тому числі від самого ОСОБА_7 (ЄО №807,№808, №809, №810, №811, №812 від 15.02.2024); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від неповнолітньої ОСОБА_9 від 15.02.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 15.02.2024; протокол огляду місця події в АДРЕСА_1 від 15.02.2024; протокол затримання за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 15.02.2024; протоколом огляду відеозапису події незаконного позбавлення волі людини, наданого потерпілою ОСОБА_9 .

Такі докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінально протиправних дій, тобто такі обставини виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на стадії обрання запобіжного заходу та необхідності проведення ще інших слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя позбавлений можливості давати належну правову оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, оскільки це є прерогативою судового розгляду.

Слідчий суддя, оцінюючи ризики, передбачені у 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 дійшов наступних висновків.

Ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні є те, що станом на теперішній час, з огляду на відносно незначний період з моменту внесення відомостей до ЄРДР до часу звернення із вказаним клопотанням до суду, достатня вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на потерпілу ОСОБА_9 шляхом вмовляння чи погроз, оскільки вони раніше спільно спів мешкали. Більш того потерпіла ОСОБА_10 , яка являється матір`ю ОСОБА_7 , на даний час не допитана, оскілки відразу після її звільнення із незаконного позбавлення волі, вона була доставлена до закладу охорони здоров`я для надання медичної допомоги.

Ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що останній 15.02.2024 починаючи з 05.00 год. по 08.30 год. під час незаконного утримання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчиняв активні дії, які перешкоджали їм покинути будинок. Більш того після фактичного звільнення вказаних осіб чинив опір працівникам поліції під час його затримання, не виконуючи їхні законні вимоги.

Ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується є те, що останній виявляє прояви агресивної та небезпечної поведінки щодо оточуючих, в тому числі своїх близьких родичів, з якими проживає, що на даному етапі слідства викликає сумніви, щодо психічного стану здоров`я та здатності в повній мірі сприймати реальність буття, що підтверджується самим фактичними обставинами вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Більш того напередодні подій, які мали місце 15.02.2024, були аналогічні звернення до працівників поліції з приводу протиправних дій ОСОБА_7 , які хоч і вирішились у подальшому у добровільному порядку, разом з цим підтверджують його підвищену суспільну небезпеку.

За таких обставин, слідчий суддя вважав, що клопотання слід задовольнити, оскільки більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України не вбачав підстав визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі з поданими до неї доповненнями захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду в ухвалі належним чином не обґрунтовані, не відповідають фактичним обставинам, відсутні посилання на конкретні докази. Слідчий суддя не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, як, наприклад, цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, які б дозволили забезпечити виконання завдань кримінального провадження. Натомість слідчий суддя обмежився лише формулюванням тим, що більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти наведеним ним ризикам, відсутнє в ухвалі також належне обґрунтування не визначення судом розміру застави.

Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою не може бути застосоване, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, виключно в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Проте, у матеріалах судового провадження відсутня інформація про те, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню, переховувався або вчинив новий злочин.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_11 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з поданими до неї доповненнями, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, та таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до матеріалів судового провадження 15.02.2024 до ЄРДР за № 0000057 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та вручено письмове повідомлення про підозру

Як убачається з наведених у клопотанні слідчого даних, такі свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що підтверджується, зокрема: рапортами оперативних чергових з приводу повідомлень громадян про дане правопорушення в тому числі від самого ОСОБА_7 (ЄО №807,№808, №809, №810, №811, №812 від 15.02.2024); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від неповнолітньої ОСОБА_9 від 15.02.2024; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 15.02.2024; протокол огляду місця події в АДРЕСА_1 від 15.02.2024; протокол затримання за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 15.02.2024; протоколом огляду відеозапису події незаконного позбавлення волі людини, наданого потерпілою ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, не є обґрунтованими і належним чином вмотивованими визначені слідчим суддею ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; здійснення впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зазначає, що прокурором як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не було доведено існування перелічених вище ризиків, оскільки не було надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_11 вчиняв будь-які дії на перешкоджання ведення досудового розслідування, вчиняв тиск на учасників кримінального провадження, перешкоджав слідству будь-яким іншим чином, чи вчиняв дії щодо ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя, обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не навів жодних мотивів ухвалення такого рішення, які стали підставою для взяття ОСОБА_7 під варту та не зазначив підстав з яких дійшов до висновку про доведення прокурором обставин, передбачених п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Так, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу суд щоразу зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_11 не має судимості, має постійне місце реєстрації та проживання.

При цьому, матеріали судового провадження не містять жодного доказу того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, і таких доказів не було надано прокурором під час апеляційного перегляду.

На переконання колегії суддів, доведення існування саме цих обставин прокурором є обов`язковим, поряд із доведенням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

А тому, виходячи з положень п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, а також тяжкості вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_11 , наявності місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів дійшла до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчої про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 405, 407, 409, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 з поданими до неї доповненнями в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 лютого 2024 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчої - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 15 квітня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки на період дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту:

- не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, суду, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи;

- заборонити спілкуватися зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Підозрюваного ОСОБА_7 доставити до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити з-під варти.

Копію ухвали надіслати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та в СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4