Справа № 392/1715/23
Провадження № 1-кп/392/144/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого: судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 06.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України за контрактом на посаді водія відділення, наразі старший бойовий медик ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_1 , у званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді водія відділення самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , ВОС-НОМЕР_7, у званні «старший солдат», 06.06.2023 в денну пору доби, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керував технічно-справним легковим автомобілем «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався по автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» зі сторони смт. Новоархангельськ Кіровоградської області в напрямку міста Кропивницький. Рухаючись у вказаному напрямку ОСОБА_3 грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б» і «д» ПДР України, через власну недбалість позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати напрямок його руху, та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, рухаючись по вищевказаній ділянці дороги, яка має по одній смузі руху, під час руху на автомобілі «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи протиправно самовпевнено та недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, у даній дорожній обстановці, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість при русі у денну пору доби по рівній прямій ділянці проїзної частини, завчасно виявити на проїзній частині дороги по напрямку свого руху наявність перехрестя, а саме місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, позначеного дорожніми розмітками 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія), 1.7 ПДР України (переривчата лінія з короткими штрихами і рівними їй проміжками) автомобільної дороги М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» з автомобільною дорогою Т-12-12 «Новомиргород-Велика Виска».

У свою чергу, ОСОБА_3 , як водій, керуючи у зазначений час та в зазначеному місці транспортним засобом, не вжив заходів для безпечного проїзду перехрестя автомобільної дороги М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» з автомобільною дорогою Т-12-12 «Новомиргород-Велика Виска», а навпаки проявив особисту необережність та недбалість, до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а саме порушення вимог дорожніх розміток 1.1 ПДР України та 1.7 ПДР України.

Так, ОСОБА_3 , не вжив елементарних заходів забезпечення безпеки дорожнього руху, які полягали у відмові від здійснення маневру обгону автомобіля на перехресті та не переконавшись у відсутності на безпечній відстані транспортного засобу на смузі зустрічного руху, якому може бути створена перешкода чи небезпека на перехресті, а навпаки керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 14.2 (в) та 14.6 (а) і (г) ПДР України, без потреби, пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху розпочав маневр обгону вантажного автомобіля «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував в складі автопоїзду з причепом «WIELTON» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку на перехресті автомобільної дороги М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» з автомобільною дорогою Т-12-12 «Новомиргород-Велика Виска» в безпосередній близькості із автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному йому напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху при вільній своїй правій смузі, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Здійснюючи в ході маневру обгону, рух по смузі зустрічного руху ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п. 13.1 ПДР України та вимоги п. 13.3 ПДР України, 06.06.2023 року близько 14 години 00 хвилин на перехресті автомобільної дороги М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» (680 км+439м) з автомобільною дорогою Т-12-12 «Новомиргород-Велика Виска» (202 км.+ 539 м.), являючись водієм, внаслідок допущених порушень вимог зазначених ПДР України створив умови при яких водій автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , який рухався зі сторони с. Велика Виска в напрямку м. Умань з метою уникнення зіткнення транспортних засобів з`їхав до кювету (вправо по напрямку свого руху).

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_3 , допущені ним порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б) і (д), 10.1, 14.2 «в», 14.6 «а» і «г», 13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що 06 червня 2023 року, він керував автомобілем Шевроле Авео , здійснював рух з м. Первомайська до м. Кропивницький, у зв`язку із наданням йому відрядження на 2 доби. На трасі в районі Великої Виски вирішив здійснити обгін вантажного автомобіля МАН, перед початком маневру впевнився про відсутність перешкод для обгону, не побачив зустрічного автомобіля, допускає, що він міг бути у "мертвій зоні", коли почав обганяти, то побачив, що йому назустріч рухається автомобіль Мерседес чорного кольору, що для нього стало великим здивуванням. Він виконав екстрене гальмування, прийняв вправо до вантажного автомобіля, та скерував свій автомобіль на узбіччя, з метою уникнення прямого зіткнення із вказаним автомобілем. Обидва автомобіля опинилися на узбіччі. Водій Мерседеса також вживав заходів недопущення зіткнення транспортних засобів та він побачив, що вказаний автомобіль був перевернутий на даху. Відразу побіг надавати допомогу, витяг пасажира та водія з автомобіля, викликав швидку медичну допомогу, працівників поліції та рятувальників. З приводу відшкодування завданих збитків потерпілому зазначив, що його (потерпілого) автомобіль був застрахований та страховою компанією повністю відшкодовані збитки. Пропонував відшкодувати моральну шкоду, проте потерпілий відмовився та жодних претензій до нього не пред`являв.

Додатково зазначив, що право керування транспортними засобами отримав у 2004 році, за весь період керування транспортними засобами жодного разу не було дорожньо-транспортних пригод за його участю, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався. Вказав, що наразі він більше 6 місяців перебуває в зоні бойових дій, на фронті із серпня 2022 року. Наразі займає посаду першого бойового медика, попередньо був на посаді старшого водія санітарного автомобіля. Виконує обов`язки медика та водія, бере участь в евакуації поранених в зоні бойових дій.

У вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що допустив помилку у керуванні транспортним засобом, що спричинила вкрай негативні наслідки. Зазначив, що готовий нести заслужене ним покарання, розкаюється у вчиненому, запевняв, що переоцінив свою протиправну поведінку та зробив висновки щодо не вчинення в майбутньому жодних протиправних дій, при цьому наголосив, що не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення. При призначенні покарання просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це призведе до неможливості виконання покладених на нього обов"язків під час виконання бойових завдань.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним вивчення письмових доказів у провадженні та допиту свідків та потерпілого.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

З`ясувавши позиції прокурора, який просив визнати винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, потерпілого та його представника, який під час розгляду кримінального провадження заявляв про відсутність у потерпілого будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого, щодо покарання, у наданій на адресу суду заяві наполягали на призначенні покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обвинуваченого та його захисника, які підтримали запропоноване прокурором покарання, проте просили не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки це зможе перешкодити його безпосереднім обов`язкам в зоні бойових дій, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний нетяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та реєстрації в м. Кропивницький - характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за службовою характеристикою, наданою командиром військової частини НОМЕР_1 - характеризується виключно позитивно, повністю відповідає займаній посаді, рекомендовано щодо доцільності залишення на займаній посаді. Згідно інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 23.04.2021 року був виключений з військового обліку військовозобов`язаних запасу, у зв`язку із прийняттям його на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_6 . Згідно довідки командира в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 з 09.06.2023 року по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерних обліках у кабінетах нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Надано висновок про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що засноване на належній критичній оцінці своєї поведінки та готовність нести, передбачене законом покарання, усвідомлення своєї вини, крім того, обвинувачений з моменту вчинення правопорушення та в судовому засіданні надавав послідовні та вичерпні зізнавальні покази.

Крім того, суд визнає, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, що виражалося у вчиненні обвинуваченим активних дій, а саме побіг надавати допомогу, витяг пасажира та водія з автомобіля, викликав швидку медичну допомогу, рятувальників та працівників поліції.

Суд також враховує, що обвинуваченим вживалися заходи щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, проте останній відмовився від отримання такої, що свідчить про відсутність претензій майнового характеру у потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при цьому покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 753/19121/19, категорично зазначив: «При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.»

Згідно із ч. 1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу,або перейтидо іншого,більш м`якоговиду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 69 КК України).

Однією зобов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Суди зобов`язані встановити не лише їх наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання, не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК України.

Враховуючи сукупність наведених обставин судом відзначається, що вони знаходяться у причинному зв`язку з цілями та мотивами злочину, і поведінкою ОСОБА_3 , злочин є необережним проти безпеки руху та експлуатації транспорту, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується виключно позитивно як за місцем проживання, так і за місцем служби, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаюється у вчиненому, при цьому обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, критично ставиться до своїх дій та надає належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці, суд враховує його поведінку після вчинення правопорушення, що виражалася в наданні допомоги потерпілому - витяг пасажира та водія з автомобіля, викликав швидку медичну допогу, працівників поліції та рятувальників, також враховує відсутність у потерпілого претензій майнового характеру до обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та обставини, за яких сталося порушення правил дорожнього руху, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого. Крім того, суд враховує думку потерпілого, який категорично наполягав на позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами, при цьому відзначається, що вона не є вирішальною при призначенні судом покарання у відповідності до висновків Верховного суду, проте враховується судом в сукупності з іншими обставинами.

Відтак, на думку суду, сукупність зазначених обставин зменшує суспільну небезпеку такого злочину та небезпечність винуватої особи, на підставі чого, суд дійшов висновку про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та наявність правових підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не позбавить обвинуваченого можливості забезпечувати сім"ю та виконувати його службові обов"язки та бойові завдання під час несення служби в ЗСУ.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов - не заявлявся.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не застосовувався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз, відповідно до квитанцій, що складають 24 854 грн. 52 коп.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 24 854 грн. 52 коп.

Речові докази:

- автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , що передано на зберігання власнику ОСОБА_9 - вважати повернутим законному володільцю;

- автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що передано на зберігання власнику ОСОБА_12 - вважати повернутим законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_13

суддя