Справа № 180/632/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 р. м. Марганець

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Марганці клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.06.2016 Хортицьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підстав ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строкм на 2 роки;

-29.09.2021 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-21.08.2023 Марганецьким міським судом Дніпропетровської областіза ч.2 ст.190, ч.1 ст. 190, ч.1 ст.70 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-17.10.2023 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до позхбавлення волі на строк 5 років, відповідно до вироку Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2024 за ч.4 ст. 185 КК України до прозбавлення волі строком на 5 років;

-28.02.2024 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України - 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок не набрав законної сили.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням із прокурором Нікопольської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що 15.01.2024 в обідній час доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу користувача ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, викрав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон чорного кольору марки «Motorola» моделі «Е13» -2/ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-карта «Life» НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, ринкова вартість мобільного телефону становить 2099 грн. 30 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 24.01.2024 у вечірній час доби приблизно о 19 год. 10 хв., перебуваючи біля магазину «У тата», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, зловживаючи довірою, заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy A03s» -32 Gb, в якому знаходились сім-карти «Vodafone» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, ринкова вартість мобільного телефону становить 2446 грн. 50 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Оскільки підозрюваний вчинив тяжкі злочини, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інший злочин, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходу, тому може переховуватись від органів досудового розслідування, на що вказує тяжкість покарання, вчинити інші злочини.

Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого не заперечує.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступного.

06.02.2024 за № 0000065 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України.

20.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор в судовому засіданні при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування, скоєння іншого злочину а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, неодноразово судимий, не працює, не одружений, не має утриманців, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою строком на 30 діб, із можливістю застосування застави, визначивши розмір застави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, суд керується практикою ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та враховує обставини і тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбаченихст. 177 КП України, вимоги п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та вважає необхідним визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87 600 гривень.

На підставі вищенаведено, керуючись ст.ст.182,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, до 23 квітня 2024 року.

Встановити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87 600 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави та звільнення з-під варти, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Нікопольську окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1