Справа № 212/2003/24
У Х В А Л А

26 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу. Так, ОСОБА_5 знаходячись на волі зможе переховуватися від суду, а також є ризики перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора, а також не заперечувала проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, крім того, пояснила, що вона не має претензій до обвинуваченого, який відшкодував заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду добровільно у обсязі та у спосіб, що її задовольняє. Також, зазначила, що жодного тиску або погроз з боку обвинуваченого або його близьких на неї не було.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи недоведеністю ризиків, на які посилається прокурор, відшкодуванням потерпілій шкоди у повному обсязі, наявністю у обвинуваченого соціальних зв`язків, а саме похилого віку бабусі, яка за станом здоров`я потребує догляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявив, що не має наміру переховуватися від суду, на досудовому розслідуванні він з`являвся за викликом слідчого, не ухилявся, відшкодував добровільно шкоду потерпілій, також він частково визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, але не згоден з обставинами його скоєння.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді від 31 січня 2024 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 березня 2024 року включно.

Судовий розгляд кримінального провадження призначений на 08 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, а також ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В обґрунтування наявності ризиків прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено на строк до 10 років позбавлення волі, раніше судимий, звільнився після відбуття покарання менше року тому, судом ще не допитані свідки та потерпілі у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на часі існують і є реальними та не зменшилися ризики, які були підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Поряд з цим, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 не одружений, є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має зареєстроване місце проживання, за яким фактично проживає, добровільно відшкодував заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, що підтвердила потерпіла в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує наведені вище обставини, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак при цьому суд бере до уваги, що при обґрунтуванні клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 і запобігти вказаним ризикам, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При цьому, суд враховує доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 в частині можливості змінити запобіжний захід на домашній арешт з огляду на те, що ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також бере до уваги позицію потерпілої, яка не заперечувала проти зміни запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати місце постійного проживання без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення в бомбосховище (укриття) при оголошенні повітряної тривоги, найближче до місця перебування під домашнім арештом.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: з`являтися за викликом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд; не відлучатися без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом визначити у два місяці, тобто до 26 травня 2024 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та негайно доставити його до місця проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відповідного відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відділенню поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1