ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/962/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003420 від 02.09.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1.02.09.2023, близько 19 години 30 хвилин, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував разом із своїми батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в парку Партизанської слави, що розташований за адресою: м. Київ вул. Славгородська, 47 , де відпочивали та проводили дозвілля.

Так, 02.09.2023, близько 19 години 45 хвилин, малолітній ОСОБА_6 направився до громадської вбиральні, що розташована поблизу центрального входу до вказаного парку. Перебуваючи всередині вбиральні, до малолітнього ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, застосувавши фізичну силу до малолітнього, взявши його силоміць за руки, затягнув до однієї із кабінок вбиральні. В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, користуючись віковою та фізичною перевагою, щодо малолітнього ОСОБА_6 , чітко усвідомлюючи малолітній вік потерпілого, та те, що останній не здатний чинити фізичний опір, з метою задоволення статевої пристрасті та зґвалтування потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись протиправним умислом, спрямованим на зґвалтування малолітнього, оголив свої статеві органи та застосовуючи фізичну силу до малолітнього, утримуючи та здавлюючи його руками за потилицю і шию, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_6 , з використанням геніталій, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий відвідувачем вбиральні ОСОБА_11 .

Вказаними протиправними діями, застосовуючи фізичну силу ОСОБА_4 спричинив малолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на тильній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на долонній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, на задній поверхні шиї у верхній третині, що відповідно до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

1.2.За вчинення таких діянь передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.1.Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, суду показав, що 02 вересня 2023 року він йшов з роботи через парк Партизанської слави та зайшов у вбиральню. Перебуваючи в кабінці вбиральні, відчув як хтось ліз до його кишені, побачив підлітка та схопив його за руку. ОСОБА_4 запитав чи це хлопчик чи дівчинка, бо йому було не зрозуміло. Підліток відповів, що хлопчик. ОСОБА_4 затягнув хлопчика до кабінки та зачинив її. Сказав, що відведе його до батьків, хлопчик почав кричати допоможіть. В цей час прийшов чоловік, запитав що сталось. ОСОБА_4 відчинив двері кабінки та хлопчик вибіг, почав говорити, що ОСОБА_4 заставляв його «Сосати». Між ОСОБА_4 та чоловіком почалась бійка. Чому потерпілий таке говорив, ОСОБА_4 незнає. Також незнає чому потерпілий сказав, що ОСОБА_4 оголив себе. В обвинуваченого ОСОБА_4 був стрес, тому на самому початку він не давав пояснення.

2.2.Допитана у судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 суду показала, що 02 вересня 2023 року близько 20.00 години вони сім`єю відпочивали в парку. ЇЇ син ОСОБА_6 пішов до вбиральні, його дуже довго не було. Потім син вийшов і зник, а повернувся вже з працівниками поліції. ОСОБА_9 з чоловіком покликали, і з`ясувалось, що їхнього сина схопив за шию і за руки чоловік, затягнув в кабінку вбиральні та спонукав до статевого акту оральним шляхом. В цей час поряд знаходився громадянин ОСОБА_11 , який почув крики сина, та якимсь чином відкрив двері кабінки. Син вибіг та сховався за ОСОБА_11 . Далі з цією ситуацію розбиралась поліція. Вказала, що її син ОСОБА_6 спокійна, врівноважена дитина. Фантазувати він може, але як дитина. З приводу обставин, що стались він не може фантазувати. Після цієї ситуації ОСОБА_6 не міг говорити, у нього був стрес, сльози. Дана ситуація не обговорюється в сім`ї.

2.3.Допитаний в судовому засіданні з дотриманням вимог міжнародного та національного законодавства щодо правосуддя дружнього до дитини (Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 р.) малолітній потерпілий ОСОБА_6 , в присутності законного представника ОСОБА_9 , спеціаліста психолога ОСОБА_12 , суду показав, що 02 вересня 2024 року десь о 20.00 годині він разом з батьками та сестрою гуляли в парку, їли піцу. ОСОБА_6 захотів в туалет, сестра дала йому гроші і він пішов. Коли ОСОБА_6 вийшов з кабінки, до нього підійшов дядько та спитав чи він хлопчик чи дівчинка, та почав його мацати. ОСОБА_6 відповів, що він хлопчик, дядько взяв його за плечі та заштовхнув в кабінку. Він дістав свій статевий орган, почав брати потерпілого за голову і хотів зґвалтувати, мацав його посередині поясу, де статевий орган. ОСОБА_6 почав кликати на допомогу « Допоможіть , мене хочуть зґвалтувати». Далі прийшов рятівник дядько ОСОБА_11 (громадянин ОСОБА_11 ) і врятував його. Д. ОСОБА_11 запитав, що сталось, а потім виламав двері кабінки, і набив чоловіку лице за допомогою дверей. Потім прийшли інші рятівники та надягли дядьку кайданки. Повідомив, що до вбиральні він заходив сам. Чоловік був напідпитку в ненормальному стані, потерпілий чув від нього запах пива та горілки.

2.4.Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в день коли сталась подія, він відпочивав з дружиною в парку Партизанської слави. Пішов до вбиральні, та з кабінки почув дитячий голос «Ні, я не буду, я не буду цього робити». Всі кабінки були відчинені, лише одна була зачинена. ОСОБА_11 запитав в чому справа, а хлопчик почав кричати «Допоможіть». ОСОБА_11 почав стукати у кабінку, потім з неї вибіг хлопчик та сказав: «Цей дядя затягнув мене до кабінки, зняв штани та заставляв мене до орального статевого акту». В кабінці був саме обвинувачений ОСОБА_4 . Коли хлопчик вибіг, він почав йти до виходу. Потім у вбиральню прийшли з муніципальної варти, і повернувся хлопчик, який був у шоковому стані. Він все розповів варті, що відбулось. Дана подія відбулась на початку вересня 2023 року.

2.5.Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що 02 вересня 2023 року під час патрулювання парку Партизанської слави, підходили до вбиральні і побачили хлопчика, обвинуваченого та чоловіка, який штовхнув обвинуваченого. ОСОБА_16 разом з колегою підійшли та затримали двох. Хлопчик в цей час був переляканий. Свідок запитав хлопчика, де його батьки, і коли вони йшли до них, хлопчик розповів, що в туалеті до нього підійшов обвинувачений, зняв штани та сказав «соси». Підійшовши до батьків, розповіли всю ситуацію та повернулись до туалету, викликали поліцію. Хлопчика трясло, він не міг говорити. Чоловік який це робив саме ОСОБА_4 , він вів себе нагло, був у стані алкогольного сп`яніння.

2.6.Свідок ОСОБА_18 суду показав, що під час патрулювання парку Партизанської слави ввечері десь о 20.15-20.20 годині, проходили повз вбиральню та помітили хлопчика, якого всього трясло. Спочатку вони з напарником подумали, що це дівчинка, оскільки у хлопця було довге волосся. ОСОБА_18 сказав напарнику, щоб він затримав хлопчика. А сам пішов до вбиральні, де побачив двох чоловіків, один чоловік витягував іншого. Потім повернувся колега та повідомив, що чоловік-обвинувачений хотів здійснити неправомірні дії сексуального характеру щодо хлопчика. Інший чоловік почув крики, підійшов до кабінки, вибив двері, та звідти вибіг хлопчик переляканий. Тому була викликана поліція. Обвинувачений говорив, що то не він і такого не робив.

2.7.Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що 02.09.2023 року разом з батьками, братом та чоловіком відпочивали в парку. Брат ОСОБА_6 захотів до вбиральні. Вона запропонувала піти з ним, але він сказав, що піде сам. Брата не було хвилин 10. Свідок подзвонила йому, ОСОБА_6 сказав, що вийшов, вона його бачила в цей час. Потім брат зник з поля зору. Після ОСОБА_19 побачила, як брата веде охоронець. Вони підійшли, ОСОБА_6 сів біля мами та плакав. ОСОБА_19 запитувала його, що сталось але він не говорив. Охоронець відвів батька та розповів, що відбулось. Після, вони всі пішли до вбиральні та побачили обвинуваченого. Охоронець розповів, що на брата напав « педофіл ».

2.8.В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що у вересні 2023 року він з дружиною ОСОБА_19 приїхали до її батьків та брата, і всі разом пішли до парку. Ближче до 19.00 години ОСОБА_22 захотів до вбиральні, яка від них знаходилась за приблизно за десять метрів. ОСОБА_6 пішов та затримався на 10 хвилин. Дружина почала хвилюватись, подзвонила йому. Через пару хвилин вони побачили, як ОСОБА_6 йде з муніципальною охороною. ОСОБА_6 плакав. Муніципальна охорона розповіла, що сталось, що до брата приставав чоловік. Це був ОСОБА_4 ОСОБА_6 врятував чоловік, який був у вбиральні.

2.9.Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 02 вересня 2023 року вони з сім`єю відпочивали в парку. Його син ОСОБА_6 пішов до вбиральні та затримався. Донька почала турбуватись. Потім син прийшов до них з охороною, яка розповіла про ситуацію, що сталась. Що ОСОБА_6 затягнув у кабінку чоловік, та заставляв брати члена до рота. ОСОБА_6 був у пригніченому стані. Коли він був наодинці з сином, той розповів йому що сталось, що чоловік його затягнув до кабінки, дістав статевий орган та заставляв «сосати». Далі до вбиральні зайшов чоловік, який почав стукати до кабінки, оскільки син кричав допоможіть. Син зміг вибігти з кабінки, а ОСОБА_11 затримав обвинуваченого.

2.10.В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи.

2.10.1.Протокол огляду місця події від 02.09.2023 року, відповідно до якого об`єктом огляду є одноповерхове приміщення туалету за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 49 на території парку Партизанської слави, в якому знаходяться п`ять кабінок з дверима, раковини для миття рук, дзеркало та пісуари (т. 1 а.с.65-68).

В судовому засіданні, відповідно до ст. 359 КПК України, були переглянуті відео та фото до протоколу огляду місця події від 02.09.2023 року, які повністю відповідають описаному у протоколі об`єкту (т. 1 а.с.69).

2.10.2.Висновок експерта № 042/1-391-2023 від 07.09.2023 року відповідно до даних при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , 14.07.2011 року виявлені ушкодження у виді синців, на тильній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на долонній поверхні лівого передпліччя у нижні третині, на задній поверхні шиї у верхній третині. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 02.09.2022 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності та і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 1 а.с. 73-75)

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 , повністю підтримала наданий висновок та суду повідомила, що нею допущена технічна помилка у висновку, що правильна дата терміну давності спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 є 02 вересня 2023 року.

2.10.3.Протокол слідчого експерименту від 03.10.2023 року проведеного за участю ст. слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_26 , статиста ОСОБА_27 , спеціаліста-слідчого ОСОБА_28 , свідка ОСОБА_11 . Згідно з його даними, під час проведення вказаної слідчої дії, свідок ОСОБА_29 повідомив про обставини 02.09.2023 року, та показав, як в той день він зайшов до приміщення громадського туалету за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 47 та почув голос дитини в кінці приміщення, вказавши на крайню кабінку (ліворуч від входу біля вікна). Почувши крики дитини, він почав стукати в двері кабінки, після чого дані двері відчинились та до свідка вибіг хлопчик, якого він запитав, що сталось. Хлопчик відповів дослівно «Він заставляв мене сосати х…й». Свідок завів хлопчика собі за спину та направився до кабінки, з якої в той час вискочив невідомий чоловік, який намагався нанести свідку удар в область голови правою рукою. ОСОБА_11 ухилився та схопив чоловіка руками за одяг на грудях та наніс йому кілька ударів. Невідомий чоловік намагався вирватись на вулицю, але свідок утримував його руками, вдарив корпусом тіла об стіну декілька разів. Коли вони перемістились на вулицю, ОСОБА_11 повідомив, що невідомий чоловік був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав неадекватну поведінку. В час коли між ОСОБА_11 та невідомим чоловіком була штовханина їх затримали представники муніципальної охорони, які проходили повз та в цей час до них підбіг хлопчик, та розповів, що чоловік затриманий ОСОБА_11 намагався його зґвалтувати, а ОСОБА_11 врятував його. Вказаний протокол підписаний усіма учасниками без зауважень та заперечень (т. 1 а.с.91-91).

В судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України був досліджений відеозапис проведення слідчого експерименту від 03.10.2023, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 розповідає про обставини , які відбулись 02.09.2023 (т. 1 а.с.93).

2.10.4. Згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта № 1050 від 09.10.2023 року, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу що відноситься до кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього, на будь-який психічний розгляд не страждав і на даний час на будь-який психічний розлад не страждає і з урахуванням його психологічних (в тому числі і вікових) особливостей, не був здатний правильно розуміти значення скоєних відносно нього дій, та відповідно не міг чинити їм повноцінний опір. Малолітнй ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його психологічних характеристик, здатний правильно сприймати зовнішній бік обставин, що мають значення для провадження, та може надавати щодо них відповідні показання. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявляє ознак підвищеної схильності до фантазування або навіювання (т.1 а.с. 73-90).

2.10.5.Тест приладу «Drager ARHK 0541», відповідно до якого проведеним оглядом на стан алкогольного сп`яніння в ОСОБА_4 виявлено 1,83 % промілє (т. 1 а.с.98).

2.10.6.Протокол огляду речей від 20.10.2023 року, відповідно до якого був оглянутий мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C належний ОСОБА_4 . При огляді вказаного телефону виявлено фотознімки порнографічного характеру, наявність груп порнографічного характеру у месенджері «Телеграм» (т. 1 а.с.118-130).

2.10.7.За даними протоколу затримання особи від 02.09.2023, під час затримання в обвинуваченого ОСОБА_4 вилучено банку пива, термос, рушник, блакитну футболку, шорти, воду, два судки (т. 1 а.с. 102-103).

3.Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом

3.10.Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватим ОСОБА_4 в інкримінованому обвинуваченні та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

3.11.Узагальнені доводи сторони захисту, які суд проаналізує нижче, зводяться до того, що зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження докази є недопустимими, а тому обвинуваченого необхідно виправдати.

3.12.Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

4. Щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України та кваліфікації його дій.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який під час допиту його в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 затягнув його в туалет кабінки та примушував до сексуальних дій пов`язаних з оральним проникненням.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що зайшовши до вбиральні, почув крик дитини на допомогу з кабінки, яка була зачинена. Коли кабінка відчинилась, з неї вибіг хлопчик, який повідомив його, що чоловік примушував його вчиняти дії сексуального характеру оральним способом.

Будь-яких підстав не довіряти означеним показанням потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 у суду немає. Сторона захисту, не навела жодного доказу, який може поставити під сумнів ці показання чи обставини, які свідчать про недовіру до них.

Озвучена версія обвинуваченого ОСОБА_4 про начебто намагання потерпілого ОСОБА_6 поцупити грошові кошти в обвинуваченого, не витримує жодної критики, оскільки не підтверджується будь-якими доказами. По-перше, ця версія виникла лише після дослідження всіх доказів у справі, і обвинувачений про неї раніше не повідомляв, хоча розуміючи, в якому правопорушенні його обвинувачують. По-друге, під час затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з даними протоколу затримання, в нього будь-які грошові кошти не вилучались. По-третє, під час допиту малолітнього потерпілого ні обвинуваченим, ні його захисником не поставлено жодного запитання для з`ясування цих обставин.

Крім цього, за даними висновку комплексної судово-психіатричної експертизи (п. 2.10.4.) експерти прийшли до категоричного висновку, що малолітній потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здатний правильно сприймати зовнішній бік обставин, що мають значення для провадження, та може надавати щодо них відповідні показання і не виявляє ознак підвищеної схильності до фантазування або навіювання.

З урахуванням того, що цей висновок наданий кваліфікованими, компетентними і не зацікавленими у результатах цього кримінального провадження експертами, суд покладає його в обґрунтування вироку.

Доводи сторони захисту про те, що тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_6 вказані у висновку судово-медичного медичного експерта не могли утворитись від дій ОСОБА_4 , оскільки потерпілий в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 схопив його за руки, а потім намагався схилити голову до статевого органу, суд не бере до уваги та відкидає, беручи до уваги ґрунтовні та детальні показання малолітнього потерпілого, які він дав у судовому засіданні та які узгоджуються з іншими матеріалами справи. При цьому потерпілий вказав, що обвинувачений схиляв його голову, хапав за руки, і враховуючи те, що обвинувачений із застосуванням сили затягнув потерпілого до кабінки, а також дані висновку експерта про те, що термін утворення тілесних ушкоджень може відповідати 02.09.2023 року, суд вважає, що такі тілесні ушкодження спричинені саме діями обвинуваченого.

Щодо позиції сторони захисту про незрозумілість кваліфікації саме як замаху на зґвалтування, а не як сексуального насильства чи як розбещення неповнолітніх, оскільки якщо б обвинувачений ставив перед собою мету саме на зґвалтування, то таке правопорушення не вчинялось би в громадському місці, де знаходились сторонні особи, суд зазначає наступне.

Об`єктивна сторона діяння, яке утворює склад злочину сексуального насильства (ст. 153 КК України) полягає у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, однак не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи.

Натомість, за результатами судового розгляду встановлені фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_4 , затягнувши малолітнього потерпілого ОСОБА_6 до кабінки вбиральні, та примушуючи останнього вчиняти дії пов`язані з оральним проникнення в тіло з використанням генеталій, дають підстави для висновку, що обвинувачений діяв з прямими умислом, направленим на зґвалтування малолітнього потерпілого і вчинив всі дії для доведення цього злочину до кінця, однак з причин, що незалежали від його волі (раптова поява свідка ОСОБА_11 ) кримінальне правопорушення не було закінчено.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 156 КК України, виражається у вчиненні різноманітних розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення неповнолітніх потерпілих. Розпусні дії можуть бути фізичними або інтелектуальними; для наявності складу розглядуваного злочину вони повинні вчинятись у присутності відповідного потерпілого.

У цьому кримінальному провадженні фактичних обставин, які б давали підстави для такої кваліфікації встановлено не було.

Доводи захисту щодо вчинення цього злочину в громадському місці, є не прийнятними, оскільки місце вчинення злочину не є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст. 152 КК України і на кваліфікацію не впливає.

Таким чином, показання законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 в цілому, суд вважає логічними та послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв стосовно потерпілого жодний дій сексуального характеру, а намагався піймати того, хто ліз йому в кишеню, суд вважає такими, що суперечать дослідженим доказам по справі.

4.Висновки суду щодо доведеності винуватості та кваліфікації

4.10.Таким чином, надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

4.11. Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

4.12. Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд вважає, що чіткі та логічні показання малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 в сукупності з даними висновків експертів та письмовими доказами, виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні.

4.13. Даючи кримінально-правову оцінку суд вважає, що ОСОБА_30 своїми діями вчинив закінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України.

5.Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, типову тяжкість якого кримінальний закон визначає як особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що останній є громадянином України, має 44 роки, і до затримання неофіційно працював експедитором, згідно з приписами ст. 89 КК України не судимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Враховуючи дані алкотестеру Драгер, які станом на 00 год. 34 хв. 03.09.2023 становили 1,83%, обвинувачений ОСОБА_4 в момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, суд згідно з п. 13 ч.1 ст. 67 КК України, визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд вважає, що індивідуальна тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є вищою від типової, оскільки обвинувачений, в стані алкогольного сп`яніння вчинив особливо тяжкий злочини щодо статевої недоторканості малолітньої дитини, який негативним чином впливає на її емоційно-психологічний стан, а тому виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо строку позбавлення волі, суд враховує приписи ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до яких за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Саме таке покарання, враховуючи підвищену суспільну небезпеку, яку становить ОСОБА_4 , буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним і співмірним.

З урахуванням приписів ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудні перебувають під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 02 вересня 2023 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 02 вересня 2023 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1134 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон Xiaomi Redmi 12C ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - конфіскувати в дохід держави.

Після набрання вироком законної сили інформацію про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1