У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1116/24

Провадження № 1-кс/210/788/24

17 травня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001425 від 23.12.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільховець, Новоушинського району, Хмельницької області, громадянки України, не заміжньої, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001425 від 23.12.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місці, з метою організації каналу збуту психотропної речовини метамфетаміну шляхом «закладок» на території Металургійного та інших районів міста Кривого Рогу, домовились про вчинення вказаного кримінального правопорушення у складі групи, розподіливши попередньо ролі та функції: ОСОБА_7 виконує функції безпосереднього збувача психотропної речовини метамфетаміну, при цьому для зв`язку із наркозалежними ОСОБА_7 використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , та месенджер «Telegram» акаунт із номером НОМЕР_2 на які отримує замовлення на придбання метамфетаміну, після чого надає наркозалежним особам номер банківської картки № НОМЕР_3 для поповнення грошових коштів у розмірі від 300 до 500 гривень за 1 трубочку метамфетаміну, після отримання підтвердження сплати коштів за психотропну речовину, здійснює її збут шляхом поміщення та залишення її у «схованці», виготовляє фотознімок із місцем знаходження та точними координатами «закладки».

У свою чергу, ОСОБА_6 контролює роботу ОСОБА_7 , отримує грошові кошти від незаконного збуту, розподіляє грошову винагороду, а також отримує інформацію, щодо місце розташування «закладки» із метамфетаміном, які ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримують від невстановленої особи для подальшого збуту за вище вказаною схемою.

Окрім того, для забезпечення збуту метамфетаміну за вказаною схемою, а саме для незаконного перевезення психотропних речовин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 використовують автомобіль «Opel Vectra», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 зареєстрований на останнього.

Так, 11.05.2024 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України ОСОБА_6 перебувала у автомобілі «Opel Vectra», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 разом із ОСОБА_7 .. О 18:55 годині ОСОБА_7 отримав виклик на мобільний номер телефону НОМЕР_1 від особи, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » телефонний виклик із замовленням метамфетаміну.

Під час телефонної розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 остання здійснювала контроль додержанням ОСОБА_7 попередньо узгодженої схеми збуту, а саме надала вказівку ОСОБА_7 приймати замовлення тільки через месенджер «Telegram». ОСОБА_7 , виконуючи вказівку ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про необхідність замовлення тільки через месенджер «Telegram». Після цього ОСОБА_7 перетелефонував ОСОБА_8 з мобільного телефону НОМЕР_2 для зв`язку через месенджер «Telegram». Під час листування у месенджері ОСОБА_7 надав номер банківського рахунку № НОМЕР_3 для оплати грошових коштів з придбання метамфетаміну. О 19:22 годині ОСОБА_8 , перевівши грошові кошти на банківський рахунок № НОМЕР_3 , здійснив фотознімок квитанції про плату та відправив його у месенджері «Telegram» на номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Отримавши підтвердження оплати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з метою збуту психотропної речовини, на автомобілі «Opel Vectra», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 приїхали в район будинку АДРЕСА_3 . Виконуючи функції збувача, ОСОБА_7 близько 19:59 години вийшов із автомобіля та неподалік від проїзної дороги у траві біля стовбура дерева здійснив «закладку» психотропної речовини метамфетаміну із 1 прозорого сліп-пакету з фіксатором, який знаходився у обмотаному липкою стрічкою сліп-пакеті з фіксатором фіолетового кольору. Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_7 здійснив фотофіксацію із точним місцем розташування «закладки» та відправив зазначений фотознімок ОСОБА_8 .

Після отримання ОСОБА_8 «закладки» із метамфетаміном, яка знаходилась у траві біля стовбура дерева в районі проїзної дороги по вулиці Соборності 58 в м. Кривий Ріг, видав придбану речовину співробітникам поліції.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/13597 - НЗПРАП від 29.03.2024, маса речовини, яка містилась у 1 сліп-пакеті, становить 0,262 г, та містить психотропну речовину метамфетамін, який включений до переліку психотропних речовин, обіг яких обмежено, таблиці № 2 списку № 2 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса метамфетаміну становить 0,0315 г.

Окрім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час, але не пізніше 15.05.2024 о 23:52 години, діючи за попередньою змовою, домовились про спільне незаконне зберігання метамфетаміну у прозорих сліп-пакетах у кількості не менше ніж 42 штуки, а саме 3 сліп-пакети зберігала ОСОБА_6 у нагрудній кишені куртки, яка була одягнена на останній, та утримувала у руках коробку, в середині якої було 34 аналогічних між собою прозорі сліп-пакети із кристалічними речовинами та засоби для пакування, а ОСОБА_7 зберігав у лівій кишені штанів, які були одягнені на останньому ще 5 аналогічних між собою сліп-пакетів із кристалічними речовинами, з метою подальшого збуту невизначеному колу осіб. Так, 15.05.2024 у нічний час доби ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 направлялись додому за місцем свого фактичного а саме: АДРЕСА_4 . Прибувши до сходинкового майданчика дев`ятого поверху вище зазначеного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були затриманні працівниками поліції. В ході проведення особистого обшуку порядку ч. 3 ст. 208 КПК України у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено з нагрудної кишені куртки 3 сліп-пакетів із кристалічними речовинами, а також на підлозі біля останніх виявлено та вилучено коробку в середині якої знаходись 34 сліп-пакети із кристалічними речовинами та засоби для пакування та фасування.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/20766 - НЗПРАП від 16.05.2024, маса речовини, яка містилась у 1 сліп-пакеті, який був вилучений у ОСОБА_6 з кишені куртки, становить 0,038 г, та містить психотропну речовину метамфетамін, який включений до переліку психотропних речовин, обіг яких обмежено, таблиці № 2 списку № 2 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса метамфетаміну становить 0,029 г.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у с. Вільховець, Новоушинського району, Хмельницької області, українка, не заміжня, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме:

протоколом огляду місцевості, показаннями свідків, висновками експертів, речовими доказами, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами проведення обшуків від 16.05.2024, протоколом затримання від 15.05.2024.

15.05.2024 о 23:52 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підозрюваної ОСОБА_6 є те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу психотропних речовин, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. В свою чергу втеча підозрюваної ОСОБА_6 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду. Окрім того, не застосувавши до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може прикласти зусиль до пошуку особи, яка залучена до кримінального провадження для конфіденційного співробітництва у якості «закупника» з яким ОСОБА_6 знайома особисто з метою впливу на останнього для викривлення його показань.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні є те, що у даному кримінальному провадженні винуватість ОСОБА_6 підтверджується показами ряду свідків із числа наркозалежних, а отримавши особисті відомості щодо останніх, підозрювана ОСОБА_6 зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на останніх з метою зміни показань та недопущення викриття ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин конспіративним шляхом, ретельно маскуючи свою незаконну діяльність, підбираючи «покупців» метамфетаміну.

Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_6 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням на останнього конкретних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий та прокурор, кожен окремо, у судовому засіданні підтримали клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважають, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001425 від 23.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

15 травня 2024 року о 23:52 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 особисто під підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваної, міцність соціальних зв`язків, те, що остання раніше не судима, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан її здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, тощо.

Виходячи з тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваною, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_6 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисниками не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваної ОСОБА_6 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, який кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України, дані стосовно особи, та те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_6 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваної ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваної, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваній ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , її вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, та вважає за доцільне визначити останній заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 90 840 грн., оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. 178, 182,183 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 слід обчислювати з 15 травня 2024 року по 13 липня 2024 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184- 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001425 від 23.12.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 15 травня 2024 року по 13 липня 2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1