Справа № 758/6084/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП в ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001090, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , поданим в рамках кримінального провадження, внесеного 19 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 19 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 травня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час перебував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У той же день та час на пішохідному переході виник словесний конфлікт, між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, що раптово виник та був спрямований на заподіяння ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи за вище вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи с прямим умислом, підійшов до ОСОБА_10 та наніс один удар правою ногою в область голови, у результаті чого останній впав на асфальтоване покриття.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , спричинено потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді важкої черепно мозкової травми, забою головного мозку, травматичний САК, перелом потиличної кістки, гемоцефалгію.

З урахуванням встановлених даних ОСОБА_11 19 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_11 до вчиненого вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: довідкою від 19.05.2024 з КНП «КМКЛ № 17; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від. 19.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.05.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України від 19.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 19.05.2024, та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Максимальна санкція статті, що інкримінуються підозрюваному передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей чи інших осіб на утриманні не має, інвалідом не являється, не навчається, службу в Збройних силах України не проходить, офіційний дохід не отримує, тобто не має стійких, міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, окрім реєстрації;

2)може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, яке пов`язане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, Таким чином, існують реальні підстави протиправного незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни ними показань, так як показання в судовому засіданні останні ще не надавали. Ризик впливу на свідків по вказаному провадженню, які безпосередньо стали очевидцями вказаного злочину має досить суттєве значення, оскільки саме на показах вказаних свідків ґрунтується підозра.

3)може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 , вчинив злочин пов`язаний із застосуванням насильства, тобто характер інкримінованих дій свідчить про низький рівень правосвідомості підозрюваного, який маючи фізичну перевагу, володіючи прийомами рукопашного бою, застосував відносно потерпілого, нанісши удар правою ногою в область голови, чим і заподіяв тяжкі тілесні ушкодження останньому. Вказане свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, а характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також до цінності людського життя та здоров`я, їх недоторканості.

Слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного. Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуь забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам вчинення останнім інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та впливу свідків і потерпілого.

Враховуючи викладене, просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування та не визначати розмір застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та зазначила, що підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, та існуванням ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, прокурор зазначила, що на даний час наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у рази визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, санкція якого, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років. Невідворотність вказаного покарання може спонукати підозрюваного до вчинення спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 зазначила, що підозрюваний не одружений та не має офіційного місця роботи, що вказує на відсутність стабільних соціальних зв`язків. Крім того, вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, яке пов`язане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, Таким чином, існують реальні підстави протиправного незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни ними показань, так як показання в судовому засіданні останні ще не надавали. Ризик впливу на свідків по вказаному провадженню, які безпосередньо стали очевидцями вказаного злочину має досить суттєве значення, оскільки саме на показах вказаних свідків ґрунтується підозра. Також, прокурор вважає, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 , вчинив злочин пов`язаний із застосуванням насильства, тобто характер інкримінованих дій свідчить про низький рівень правосвідомості підозрюваного, який маючи фізичну перевагу, володіючи прийомами рукопашного бою, застосував відносно потерпілого, нанісши удар правою ногою в область голови, чим і заподіяв тяжкі тілесні ушкодження останньому. Вказане свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, а характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також до цінності людського життя та здоров`я, їх недоторканості.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та заявлених ризиків. Захисник, надаючи оцінку особистості підозрюваного, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки останній має міцні соціальні зв`язки, живе разом з мамою, сестрою та племінниками, яких він забезпечує, отримуючи дохід працюючи неофіційно. Під час досудового розслідування підозрюваний надавав чесні і правдиві показання, шкодував про вчинене, має бажання відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду. А в разі встановлення слідчим суддею в судовому засіданні підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання. Також пояснив суду, що не має наміру переховуватися він органу досудового розслідування. На даний час постійного місця роботи не має, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з мамою, сестрою та племінниками, допомагає їх забезпечувати матеріально. Про скоєне шкодує, завдав удару потерпілому у зв`зку з тим, що останній в стані алкогольного сп`яніння чіплявся до дівчат з його компанії. Пояснив, що від удару в голову потерпілий впав на асфальт. Зазначив, що намагається відшкодувати потерпілому шкоду, завдану здоров`ю.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

19 травня 2024 року о 07 годині 16 хвилин ОСОБА_5 затримано, про що слідчим СВ Подільського УПГУНП в м. Києві складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

19 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому в провину кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

довідкою від 19.05.2024 з КНП «КМКЛ № 17;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.05.2024, який пояснив, що 18.05.2024 між ОСОБА_10 та його знайомим ОСОБА_13 виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого останні отримали тілесні ушкодження;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 від. 19.05.2024, який впізнав на фото ОСОБА_5 , з яким 18.05.2024 по АДРЕСА_2 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.05.2024, який пояснив, що 18.05.2024 між ОСОБА_10 та його знайомим ОСОБА_12 виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого останній наніс ОСОБА_10 один удар ногою в область голови;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2024, який пояснив, що 18.05.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виник словесний конфлікт, під час якого останній наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою в область голови;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 19.05.2024, яка пояснила, що 18.05.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виник словесний конфлікт, під час якого останній наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою в область голови;

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.05.2024, який пояснив, що 18.05.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виник словесний конфлікт, під час якого останній наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою в область голови;

протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 19.05.2024;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.05.2024, який повністю визнав свою провину та розповів обставини вчинення злочину.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Крім того у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. У зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Однак, суд не приймає доводи сторони обвинувачення щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, оскільки останній повідомив, що проживає у квартирі разом з мамою, сестрою та племінниками, яким допомагає матеріально.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, тобто характер інкримінованих дій свідчить про низький рівень правосвідомості підозрюваного, який маючи фізичну перевагу, володіючи прийомами рукопашного бою, застосував відносно потерпілого, нанісши удар правою ногою в область голови, чим і заподіяв тяжкі тілесні ушкодження останньому. Вказане свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, а характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також до цінності людського життя та здоров`я, їх недоторканості

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину та наявність зазначених вище ризиків дають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше несудимий, відомостей про перебування на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра органом досудового розслідування не надано, на даний час підозрюваний офіційно не працює, висловив бажання щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, під час досудового розслідування спмряв його розкриттю, надавав правдиві свідчення, особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні). Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на наявність міцних соціальних зв`язків у останнього, постійного місця проживання у м.Києві, а також на молодий вік підозрюваного.

При цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

В той же час слідчим суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик впливу на свідків та осіб, які можуть набути статусу свідків, а також потерпілого, та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, а тому слідчий суддя вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід на час проведення досудового розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Так, у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи (ч. 1 ст. 176 КПК): 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Обираючи один із запобіжних заходів, слід зважати, що їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості. Відповідно найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, а найбільш м`яким - особисте зобов`язання.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладенні в повідомленні про підозру, та його тяжкість, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання та особиста порука не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого в провину ОСОБА_5 злочину, який направлений проти життя і здоров`я людини, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного, приймаючи до уваги запровадження на території України воєнного стану, а також практику Європейського суду з прав людини, в судовому засіданні не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що на території України з 24 лютого 2022 року запроваджений воєнний стан, термін дії якого продовжено, а тому підозрюваному слід дозволити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у разі необхідності перебування в укритті під час оголошення повітряних тривог чи отримання невідкладної медичної допомоги.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП в ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001090, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (укриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

2) не відлучатися з місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (букриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити по 19 липня 2024 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити працівникам Подільського УП ГУНП у м. Києві. Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17