Провадження №: 1-кс/336/420/2024
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2024року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000518 від 01.04.2024 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчих ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000518 від 01.04.2024 року за ст. 263 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_4 підозрюється у тому, що за невстановлених обставин ОСОБА_4 незаконно придбав три корпуси ручної гранати Ф1 та три підривача УЗРГМ та УЗРГМ-2, після чого незаконно їх переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 01.55 годині 01.04.2024 року, коли зазначені боєприпаси були вилучені в ході обшуку.

Дії ОСОБА_4 на цей час кваліфіковані за ст. 263 ч. 1 КК України, як умисні незаконні придбання, зберігання та носіння бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в зоді обшуку особи, а саме мобільного телефону, документів, планки для швидкого спорядження автоматичної зброї, патронів, корпусів гранат, підривників, ємності для рідин, планок для патронів, пеналу, пристрою для спорядження магазинів, ножа в чохлі.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав частково, вказуючи, що наразі не наполягає на арешті мобільного телефону та документів. Повідомив, що призначено експертизу щодо вилученого ножа, однак, в матеріалах кримінального провадження відповідна постанова відсутня.

Прокурор до суду не прибув з невідомих суду причин, був сповіщений про дату та час розгляджу клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на мобільний телефон та документи.

При вирішенні клопотання слідчий суддя керується наступним.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на майно у клопотанні вказано необхідність забезпечення збереження доказів у кримінальному провадженні.

Статтями 85, 86 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи, що під час обшуку у ОСОБА_5 були вилучені набої та предмети, які схожі на зброю або комплектуючі до неї, які можуть бути предметом злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ці речі можуть містити інформацію, яка може мати доказове значення у кримінальному провадженні, тому є підстави для накладення на них арешту.

Водночас слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на інші речі особи, як то мобільний телефон, документи, адже слідчим та прокурором не доведено, що ці речі можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Також суд не вбачає підстав для накладення арешту на ніж, адже наразі слідчим розслідується кримінальне провадження за ст. 263 ч. 1 КК України, доказів того, що наявні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 263 ч. 2 КК України, або що слідчим була призначена експертиза щодо ножа слідчому судді не надано, тож підстав вважати, що ніж може виступати речовим доказом або предметом злочину саме у цьому кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000518 від 01.04.2024 року за ст. 263 ч. 1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на планки для швидкого спорядження автоматичної зброї в кількості 2 штук з 30 одиницями патронів калібру 5,45, з яких 29 шт з червоним маркером та 1 шт з чорним маркером; патрони калібру 5,45 в кількості 293 шт, з яких 262 шт з червоним маркером та 31 шт з чорним маркером; корпус гранати Ф1 з холостою пробкою та маркуванням 107130-75Т та цифра 3, корпус гранати Ф1 з маркуванням 336/3*0_77/Т, корпус гранати Ф1 з холостою пробкою та маркуванням 386/282-8*/Т та написом «ОСОБА_6»; підривник типу УЗРГМ з маркуванням 127-75 УЗРГМ 583, підривник типу УЗРГМ з маркуванням 114-81 УЗРГМ-2 583, підривник типу УЗРГМ з маркуванням 127-75 УЗРГМ 583; ємності для рідин порожні, планки для патронів 5,45 в кількості 4 шт, карабін, пенал в кількості 2 шт, пристрій для спорядження магазинів, вилучені під час обшуку ОСОБА_4 01.04.2024 року.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до положень ст. 175 КПК України виконання ухвали суду покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1