Справа № 212/5064/24
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жовтневе, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, зареєстрований: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

-22.04.2024 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік (вирок не набрав законної сили),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 шляхом зловжживання довірою заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9T» 6/128GB, модель «m2010j19sy», ІМЕI1: НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190 КК України, які відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачається покарання у вигляді позбавленням волі до трьох років, враховуючи особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків у виді офіційного працевлаштування, не одружений, продовжив свою злочинну діяльність у період іспитового строку, що може свідчити про ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, а також скоїти в подальшому корисливі кримінальні правопорушення з метою відшукування коштів для існування.

У зв`язку з необхідністю запобігання вищевказаних ризиків до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 24.04.2024 за № 0000314, за правовою кваліфікацією за ст. 190 ч.2 КК України.

15 травня 2024 року о 16-10 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав о 08 год. 00 хв. 20 травня 2024 року.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий звертаючись з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, наявність достатніх даних, що існують ризики переховування підозрюваним від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, та про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно п. 2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Суд вважає, що слідчий у клопотанні, не вмотивував, доводи, про те, що тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з урахуванням суспільного інтересу та особливостей кримінального провадження переважує принцип поваги до свободи особистості.

Прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

При цьому, суд зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 не може бути безумовною підставою для обрання щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Разом із тим, суд приходить до висновку про те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 та тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, призводять до висновку про те, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, існує.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаному вище ризику.

Враховуючи, наведені вище дані про особу підозрюваного, який є особою раніше судимою, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, має зареєстроване місце проживання, а також місце фактичного проживання у АДРЕСА_3 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, слідчий суддя доходить висновку, що запобіганню ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, достатнім буде обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання у період з 21-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 20 липня 2024 року.

Ухвалу передати до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_4 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1