Провадження №11-сс/801/304/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000104 від 10.04.2024 за підозрою ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 201 КК України

за участю:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_6

перекладача: ОСОБА_10

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2024 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_11 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 10.04.2024 по 09.06.2024 включно.

Одночасно визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно клопотання слідчого 10 квітня 2024 року приблизно о 14 годині 12 хвилин в пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення № 5 митного поста «Дністер» Вінницької митниці, що знаходиться за адресою: м. Могилів-Подільський, площа Соборна, 7, при проведенні митного контролю та одночасного прикордонного контролю встановлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався з України до Республіки Молдова легковим автомобілем марки «NISSAN PRIMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( Республіка Молдова), VIN-код - НОМЕР_2 в напрямку «виїзд з України» та який обрав канал позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України, вчинив дії, якими задекларував те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Тобто таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Так, ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), достовірно знаючи, що культурні цінності заборонені до переміщення через митний кордон України, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на контрабандне переміщення культурних цінностей через митний кордон України, з метою ускладнення його виявлення під час митного контролю, 10 квітня 2024 року, попередньо, умисно приховав у салоні автомобіля марки «NISSAN PRIMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кишені обшивки пасажирського переднього сидіння два зіп-пакети (на одному з пакетів наявна наліпка, на якій наявний напис «21.01») у яких наявні предмети округлої форми діаметром 18-19 мм., на вигляд з металу срібного кольору, з викарбуваним профілем обличь людей з однієї сторони та різних фігур з іншої сторони, а також нерозбірливими написами по колу, за візуальними ознаками схожих на старовинні монети, в кількості 98 штук.

У подальшому, 10.04.2024 приблизно о 14 годині 15 хвилин під час митного контролю у пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу митного оформлення № 5 митного поста «Дністер» Вінницької митниці у ході проведення поглибленого огляду транспортного засобу марки «NISSAN PRIMERA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), який заперечив наявність у нього заборонених до переміщення через митний кордон України речей та вчиняв дії, спрямовані на приховування їх від працівників державної прикордонної служби України та державної митної служби України, в кишені обшивки пасажирського переднього сидіння два зіп-пакети (на одному з пакетів наявна наліпка, на якій наявний напис «21.01») у яких наявні предмети округлої форми діаметром 18-19 мм., на вигляд з металу срібного кольору, з викарбуваним профілем обличь людей з однієї сторони та різних фігур з іншої сторони, а також нерозбірливими написами по колу, за візуальними ознаками схожих на старовинні монети, в кількості 98 штук.

При цьому, ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), не задекларував та не повідомив працівникам, які здійснювали прикордонний та митний контроль, про переміщення ним культурних цінностей, які приховав у кишені обшивки пасажирського переднього сидіння два зіп-пакети у яких наявні предмети за візуальними ознаками схожі на старовинні монети, в кількості 98 штук, з метою приховування від митного контролю.

Відповідно до висновку первинної державної експертизи культурних цінностей №212/1-3 від 11.04.2024 надані на дослідження предмети округлої форми діаметром 18-19 мм. з металу срібного кольору, з викарбуваним профілем обличь людей з однієї сторони та різних фігур з іншої сторони, а також нерозбірливими написами по колу, за візуальними ознаками схожих на старинні монети, в кількості 98 штук є колекцією культурних цінностей (динарії різних правителів Римської імперії 27 р.до н.е - 395 р.н.е. виготовлених із срібла).

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2024 року скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким клопотання слідчого задоволити частково та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що суддею в повній мірі не врахована особа підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання в прикордонній смузі, стійкі соцiальнi зв`язки підозрюваного, який проживає разом з дружиною та неповнолітнім сином.

Суддею при застосуванні запобіжного заходу відповідно до п.3 ч.194 КПК України не обгрунтовано, в чому полягає саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, не перевірена обгрунтованість підозри.

Також слідчим суддею не вказано які саме докази доводять існування кожного з ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не взято до уваги положення ч.1 ст. 183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, тому сторона захисту впевнена, що слідчим та прокурором не було доведено, щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчим суддею не обгрунтовано відповідно до положень ст. 182 КПК України чому було встановлено максимальний розмір застави.

Захист вважає, що суд не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши до ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не врахував всі обставини, які відповідно ст.178 КПК України мають значення при обраннi запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 10.04.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201 КК України, 11.04.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який немає місця проживання в Україні, є громадянином Республіки Молдова , одружений, має на утриманні дитину, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, та дійшов вірного висновку, що, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою,а саме особистого зобов`язання є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Твердження захисника ОСОБА_6 щодо розміру застави, який на його думку є завищеним та непомірним для підозрюваного, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, прийняв до уваги доводи сторони захисту щодо особи підозрюваного та визначив розмір застави, який на думку суду апеляційної інстанції є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розмір застави, згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 242 240 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника .

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3