Справа № 202/1/24
Провадження № 1-кс/202/2291/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 березня 2024 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001351 від 27.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 21 березня 2024 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 27.12.2023 близько 17.40 години невстановлена особа, перебуваючи на автодорозі Н-31 в Петриківському районі, Дніпропетровської області, під час розбійного нападу, спрямованого на заволодіння майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, здійснила декілька пострілів із вогнепальної автоматичної зброї невстановленого зразка калібру 7,62 мм, в автомобіль "Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходився водій ОСОБА_4 , 1974 року народження, в результаті чого останній помер на місці.

На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 20.03.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , де фактично проживає ОСОБА_6 , під час проведення якого виявлено та вилучено: 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду, дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , 26 патронів з маркуванням «OKZ 9 мм Р.А.», пістолет SAFARI MINI 9 мм Р.А. № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 20.03.2024 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження в зв`язку з тим, що вони є матеріальними об`єктами, які були об`єктом вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що вищевказані речі та предмети мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та можуть використовуватись, чи бути передані, знищенні або відчуженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати майно, а саме: 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду, які виявлено та вилучено 20.03.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 .

Просила слідчого суддю накласти арешт у вигляді заборони на володіння, користування та розпорядження майном, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001351 від 27.12.2023, а саме на: 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду, які виявлено та вилучено 20.03.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 .

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Прокурором до матеріалів клопотання долучено заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд клопотання без її участі.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001351 від 27.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0001351 від 27.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на лежить на праві приватної власності ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення предметів, які можуть містити інформацію або мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: вогнепальної зброї, яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, одягу та взуття, в якому перебував ОСОБА_6 під час вчинення злочину, на яких можуть бути залишки продуктів пострілу, квадроциклу, мобільних телефонів, сім-карт, чорнових записів.

20 березня 2024 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого серед іншого виявлено та вилучено 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду.

20 березня 2024 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні та передача їх на зберігання, виявлені та вилучені 20.03.2024 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0001351 від 27.12.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання прокурора про арешт майна подано через канцелярію суду 21 березня 2024 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання доведено, що майно вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду, відносяться до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, клопотання прокурора відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України, тому клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001351 від 27.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.03.2024 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 27 (двадцять сім) ключів різного типу та виду.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1