Справа № 404/8447/19
Номер провадження 1-кп/404/100/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0005560 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Кіровським районним судом м. Кіровограда розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.1 ст.343 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності згідно зі ст.49 КК України, із посиланням на те, що даний час сплинули строки давності, визначені ст.49 КК України, тому на підставі викладеного вона просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, що повністю підтримав обвинувачений.

Згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу без мети збуту, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який залишив зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі 05.09.2019 за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_3 у період часу з 16:52 год. по 18:36 год. слідчим СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було здійснено обшук, у ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження тьмяно-зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №844 від 18.09.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, масою 303,88г, який ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити, зазначив, що йому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України, його позиція добровільна та він наполягає на цьому, він не бажає скористатися правом на судове провадження в загальному порядку, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Зважаючи на думку обвинуваченого та роз`яснені йому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши захисника, яка підтримала заявлене клопотання, прокурора, який не заперечував проти задоволення внесеного клопотання, дослідивши надані на підтвердження клопотання докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження підлягає закриттю судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

За змістом п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду (ч.2 ст.49 КК України), при цьому оцінюючи факт такого ухилення суд, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.11.2022 (справа №305/2064/19), має встановити дві обставини: доведений факт ухилення від досудового розслідування чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч.3 ст.49 КК України). Суд наголошує, що факт вчинення особою нового злочину має бути підтверджений вироком суду, що набрав законної сили, що є релевантним усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова Верховного Суду від 17.11.2022 у справі №305/2064/19).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому положення ч.5 ст.17 КПК України містять пряму норму, згідно з якою поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Отже, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч.1 ст.49 КК України та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 25 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №409/1465/16-к).

Крім того, суд враховує, що згідно з правою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №455/229/17, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Так, під час судового розгляду судом встановлено, що:

- клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності відповідає вимогам ч.4 ст.286 КПК України, клопотання повністю підтримується обвинуваченим, його позиція добровільна та в такий спосіб він реалізує свої процесуальні права;

- згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке є кримінальним проступком, його дії кваліфіковано правильно, усі учасники судового провадження погодилися із встановленням вказаних обставин судом, як однієї із передумов звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав;

- обвинувачений ОСОБА_3 згідно з висунутим обвинуваченням, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, що було виявлено 05.09.2019 року, та строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплив 05.09.2022 року.

- підстав, передбачених частинами 2-6 ст.49 КК України, які б завадили застосувати до ОСОБА_3 положення зазначеної норми не встановлено.

Зокрема, перевіряючи відсутність обставин, передбачених частинами 2-6 ст.49 КК України, суд встановив, що стосовно ОСОБА_3 розпочато кримінальне провадження №0001099 від 03.05.2022 за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

За змістом повідомлення про підозру від 20.09.2022 (т.2 а.п.238-240) ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні незаконного зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що було виявлено в ході обшуку 02.06.2022 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 .

Надалі 28.09.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинене з оголошенням ОСОБА_3 в розшук у зв`язку із оцінкою його дій як ухилення від досудового розслідування. Так, за змістом відповідної постанови про зупинення провадження (т.2 а.п.241) 02.07.2022 ОСОБА_3 перетнув державний кордон, у зв`язку з чим 20.09.2022 сину обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру, адресовану його батьку, та одночасно направлено вказану підозру засобами поштового зв`язку за місцем проживання обвинуваченого.

Суд, із врахуванням практики Верховного Суду (постанова від 30.05.2019 у справі №639/793/17), вважає, що факт прийняття рішення про зупинення досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні безумовно не може вказувати про наявність саме умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на ухилення від досудового розслідування та суду у цьому кримінальному провадженні. Крім всього, фактично із тверджень, викладених у раніше вказаній постанові, зазначено, що ОСОБА_3 у іншому кримінальному провадженні повідомлено про підозру шляхом направлення повідомлення про підозру та вручення його, яке складено 20.09.2022 року, тобто станом на момент завершення строку, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином повідомлення про підозру ОСОБА_3 у іншому кримінальному провадженні відбулося через тривалий час після здійснення обшуку та поза межами строку давності у даному кримінальному провадженні, у якому обвинувачений не оголошувався у розшук і стороною обвинувачення протягом більше півтора року після закінчення строків давності та до цього не ініціювалося як вказане питання, так і застосування запобіжних заходів.

Відтак, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченим будь-яких дій, спрямованих на ухилення від досудового розслідування та суду, що виключає наявність обставин, передбачених ч.2 ст.49 КК України.

Водночас, за наявним стосовно ОСОБА_3 кримінальним провадженням №0001099 від 03.05.2022 за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке не є нетяжким злочином відповідно до ч.3 ст.49 КК України, відсутній обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили в межах строку давності, що, зважаючи на раніше викладені норми ст.17 КПК України, ст..62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виключає його переривання.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Протягом тривалого проміжку часу, більше півтора року, сторона обвинувачення не довела, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин до закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, а його розгляд не може здійснюватися без обмежень в часі за наявності права особи на звільнення особи від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження стосовно неї.

Таким чином, зважаючи на всі встановлені обставини, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.44, п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022, справа №203/241/17, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у разі якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.4 ст.286, ч.3 ст.288, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0005560 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрити.

Речові докази: 2 рослини роду коноплі (т.1 а.п.40), особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (т.1 а.п.53) знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1