Справа № 387/967/23
Провадження № 1-кп/396/84/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину., освіта середня - спеціальна, проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія відділення автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військового - технічного майна роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , (ппд АДРЕСА_1 ) проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1,121 ч.2 КК України,
ОСОБА_6 , будучи водієм відділення автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , умисно діючи в порушення вимоги ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.03.2023 близько 21.00 год. тимчасово перебуваючи поза межами військової частини на підставі наказу командира № 46 від 15.02.2023, для проходження військово лікарської комісії, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі «Мазда» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 02.07.2022, до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де також перебували раніше незнайомі йому особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та співмешканка ОСОБА_6 - ОСОБА_12 , для з`ясування стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно на фоні отриманих раніше в телефонній розмові, особистих образ, від останнього, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень вказаним особам, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно дістав з салону вказаного автомобіля дерев`яний предмет схожий на бейсбольну биту, та тримаючи його в правій руці, почав наносити вказаним дерев`яним предметом удари ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , - не менше чотирьох ударів в область голови, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черпно мозкової травми, підшкірних гематом у тьмяно потиличній ділянці, багато уламкового перелому лівої скроневої кістки з поширенням на ламбдподібний шов, на ліву тім`яну кістку, на піраміду скроневої кістки, через порожнину середнього вуха на тіло клиноподібної кістки і задні стінки клиноподібних пазух; перелому тім`яної кістки зліва; перелому правої тім`яної кістки, дрібних субдуральних гематом потиличних і лівої скроневої ділянки, забою головного мозку; перелому ліктьового відростку зліва, які віднесені до категорії ТЯЖКИХ, як небезпечні для життя в момент спричинення.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 що 10.03.2023 близько 21.00 год. тимчасово перебуваючи поза межами військової частини на підставі наказу командира № 46 від 15.02.2023, для проходження військово лікарської комісії, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі «Мазда» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва НОМЕР_4 від 02.07.2022, до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , де також перебували раніше незнайомі йому особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та співмешканка ОСОБА_6 - ОСОБА_12 , для з`ясування стосунків з ОСОБА_13 , діючи умисно на фоні отриманих раніше в телефонній розмові, особистих образ, від останнього, а також раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , який намагався чинити йому активний спротив, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно тримаючи в правій руці дерев`яний предмет схожий на бейсбольну биту, який раніше дістав з салону вказаного автомобіля, після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 коли той впав і перестав чинити спротив, умисно наніс вказаним дерев`яним предметом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - не менше чотирьох ударів в область голови, а коли той упав та перестав чинити опір, не менше чотирьох ударів по тілу спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черпно мозкової травми, забою речовини головного мозку, крововиливу під павутину та тверду мозкові оболонки, крововиливу над твердою мозковою оболонкою, перелому кісток склепіння та основи черепа, рана (1) тьмяної ділянки голови, синці (2) обох орбіт; закритої тупої травми грудної клітини: перелому 8-го ребра ліворуч на межі лопатки та біляхребтової лінії, крововиливу в навколишні м`які тканини; тупої травми тулубу та кінцівок: садно(1) лівого зап`ястка по зовнішній поверхні з переходом на тильну поверхню, садно (1) в ділянці лівого коліна, які віднесено до категорії ТЯЖКИХ як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , госпіталізовано до КНП «Кіровоградська обласна лікарня», де 14.03.2023 від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкрімінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1,121 ч.2 КК України визнав повністю, вказав що обставини вчинення ним кримінальних правопорушень викладені правильно, разом з тим, він не пам"ятає обставин спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки є військовослужбовцем, має контузії, через що має проблеми з пам"яттю. Також пояснив, що биту в своєму автомобілі возить постійно, через поїздки до різних областей, та напрямки, де йдуть воєнні дії. Крім того, пояснив, що дійсно того дня їздив в с. Олександрівка забрати співмешканку Інну, та пояснив що, приїхавши в село, отримав удар, потім жодних обставин не пам"ятає. Зазначив, що у вчиненому розкаюється.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.ст.121 ч.1,121 ч.2 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі.
Потерпілий ОСОБА_13 пояснив що 10.03.2023 року він з дружиною прийшли в гості до сестри дружини, вживали пиво. Там перебувала і ОСОБА_14 , яка постійно комусь телефонувала, казала, що за нею має приїхати ОСОБА_15 та забрати її; він взяв її телефон та запитав у чоловіка, з яким розмовляла ОСОБА_14 , чи буде він пити пиво, запитав як того звати, на що відповіді не отримав, тому повернув телефон ОСОБА_16 . Через приблизно 40 хвилин він вийшов з ОСОБА_17 та стояли біля двору. Також вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які пішли вперед. В цей час під`їхав автомобіль, фари якого світили в очі. Зразу ж відкрилися двері автомобіля та зразу ж він отримав 2 удари в ліву сторону, від яких впав та втратив свідомість, в зв`язку з чим подальших подій не пам`ятає.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_19 суду пояснив що є батьком ОСОБА_9 , характеризує сина виключно позитивно, зазначив, що той навчався у м. Києві, їздив на заробітки за кордон. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підтримав у повному обсязі, вказавши що втрата сина є безповоротною, такою, що спричинила значні душевні страждання, погіршення стану здоров"я через горе у родині. Вказав, що обвинувачений заподіяну йому шкоду не відшкодовували.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що є матір"ю ОСОБА_21 , на той час син мешкав з ОСОБА_12 м. Мала Виска недовгий час. Напередодні ОСОБА_22 сказала що не буде в подальшому жити з її сином та прохала відвезти її з речами в с. Олександрівку до сестри. На таке прохання її чоловік ОСОБА_15 відвіз ОСОБА_23 з речами до її сестри, при цьому вони не казали сину адресу ОСОБА_24 та прохали останню також не казати, де вона перебуває ОСОБА_25 . Разом з тим, ОСОБА_22 зателефонувала їй та сказала, що вона повідомила ОСОБА_21 , де знаходиться. Потім їй повідомили з лікарні, сказали що сину зашивають голову. Також вказала, що після контузії в 2019 році син мав перепади настрою
Свідок ОСОБА_12 пояснила що кілька місяців проживала з ОСОБА_26 , потім у неї з ОСОБА_26 виник конфлікт та вона поїхала до своєї сестри в с. Олександрівку, вони потім помирилися, він їхав за нею в с. Олександрівка, при цьому вона телефоном пояснювала, як проїхати до неї. Того дня вона пила пиво. Вона чекала з сестрою на вулиці, домовилися, що ОСОБА_6 її забере. Позаду вийшли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , вона вважала, що ті вийшли палити цигарки. З автомобіля вийшла ОСОБА_29 , з якою вона зчепилася на ґрунті ревнощів, тому не бачила, що відбувалося поряд. Потім вона відчула удар, після якого більше нічого не пам`ятає, оскільки втратила свідомість. Коли прийшла до тями, автомобіля вже не було. Відчула, що у неї була розбита голова. Побачила, що ОСОБА_28 лежав на землі, після цього ОСОБА_30 та ОСОБА_31 занесли в хату. Також вказала, що коли вдень ОСОБА_15 телефонував їй, ОСОБА_27 брав телефон та відповідав, що саме не знає.
Свідок ОСОБА_7 пояснила що до неї приїхала сестра ОСОБА_14 , яку привіз батько ОСОБА_21 ОСОБА_32 . Того дня в березні ОСОБА_14 часто по телефону розмовляла з ОСОБА_33 до вечора до нею додому прийшли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 з пляшкою пива. ОСОБА_14 сказала що за нею їде ОСОБА_15 , щоб її забрать. Вона та ОСОБА_14 вийшли на вулицю, за нею вийшли хлопці, ОСОБА_27 палив на вулиці, у ОСОБА_30 був стакан з пивом. Коли автомобіль під`їхав, фари авто світили в очі, було темно, вона стояла близько від авто. Водій вийшов з машини з дубинкою та зразу вдарив її по грудях, удар був зверху. Відстань від авто до ОСОБА_31 та ОСОБА_34 була близько 1 м. Вона втекла до сусідки за забор, при цьому чула, що сестра ОСОБА_35 кричала: «не бийте, не трогайте». Потім вона телефонувала до поліції. Коли повернулася, побачила ОСОБА_31 та ОСОБА_30 , які в крові лежали на землі.
Свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснив, що його дружина є сестрою ОСОБА_12 , зранку того дня приїхала ОСОБА_14 , взяли пива, вони сиділи, відпочивали. Приблизно о 16:00 годині до них додому приїхали ОСОБА_27 та ОСОБА_36 . Через стан сп`яніння не пам`ятає жодних обставин до того часу, коли вже ОСОБА_30 і ОСОБА_31 , які лежали біля забору, занесли до хати, потім приїхала поліція та «швидка допомога»
Свідок ОСОБА_11 пояснила що пішла в гості до сестри. Там також була ОСОБА_14 , яка постійно розмовляла по телефону, при цьому ОСОБА_14 пояснювала дорогу по телефону та сказала що він ( ОСОБА_15 ) приїде та почне всіх бити. Потім приїхало автомобілем четверо осіб близько 22:00 години. Потом ОСОБА_15 виліз з авто з битою, спочатку вдарив її сестру ОСОБА_37 , а потім переключився та почав бити її чоловіка. Вона почала кричати "не бий", на що він почав кричати їй «зараз і ти получиш» та бігти за нею до хати, де вона зачинилася, почав гупати битою в двері, кричати «відкривай». Після цього з хати не виходила. Після того, як авто поїхало, вона вибігла до чоловіка, який лежав на землі, був без свідомості, а його голова, обличчя було в крові. Її чоловіка та ОСОБА_30 занесли до хати. Потім приїхала поліція та «швидка допомога».
Свідок ОСОБА_38 під час судового розгляду пояснив що мешкає в с. Олександрівка Новоукраїнського району. Того вечора був в центрі села, в клубі. Почули крики, прибіг з хлопцями на крик на свою вулицю Шкільну, побачив, що ОСОБА_28 та ОСОБА_27 лежали за бордюром на клумбі. Вони занесли їх до хати. Потім приїхала поліція та «швидка».
Свідок ОСОБА_39 суду пояснила що вона з Паляницею сиділи вдома, відпочивали. потім приїхав ОСОБА_40 , прохав поїхати з ним забрати ОСОБА_23 (Запасну), ОСОБА_22 постійно телефонувала, казала, де вона знаходиться. В авто їхали ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_15 та вона. Коли вони приїхали, там стояла велика компанія, - хлопці та дівчата. Коли ОСОБА_40 вийшов з авто забрати Інну, йому нанесли удар в голову, чим саме, вона не бачила. Потім зав`язалася бійка, почалися крики. ОСОБА_41 якогось хлопця завалив разом з секцією штахету, вона впали у подвір`я. Вона не бачила, хто кого бив. Після бійки сіли в машину та поїхали.
Свідок ОСОБА_43 пояснила, що КубришА. запропонував поїхати з ним забрати ОСОБА_23 (Запасну). Вони поїхали в село, де була ОСОБА_22 . Коли приїхали, на вулиці стояло 2 дівчини та 3 чоловіка. ОСОБА_40 вийшов з авто, пішов за Інною, потім вона бачила обличчя ОСОБА_44 в крові. Обставин, які там відбувалися, вона не зрозуміла, було темно. В зворотньому напрямку між собою не спілкувалися Вона вийшла з машини, хотіла забрать ОСОБА_44 і Паляницю, її хтось схопив за капюшон і вони впали. Толя їх розборонив, і вона зразу пішла в авто. В подальшому вона поїхала.
Встановлені судом обставини також підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
-Протоколом огляду місця події від 11.03.2023 з фототаблицею, який почато 00-05 годині та закінчено о 01-00 годині, в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , з фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто місце події, а саме територія домоволодіння по АДРЕСА_3 , дорога яка встелена асфальтним покриттям. При огляді ділянки частини дороги, навпроти вказаного домоволодіння, на відстані 11 м від його входу виявлено пляму бурого кольору, також плями бурого кольору виявлено на бордюрі та за бордюром на землі. Також виявлено частини штахет і рейок паркану володіння, зазначено, що є підстави вважати, що в тому місці відбулася бійка, в результаті якої пошкоджено паркан та наявні на виявлених місцях плями бурого кольору. Також оглянуто кімнати будинку, на підлозі кімнати були виявлені подушки з численними плямами бурого кольору. Під час огляду місця події були вилучені та визнані речовими доказами змиви слідів речовини бурого кольору з асфальтного покриття, із земляної поверхні біля паркану, сірі штани з плямами бурого кольору( а.с. 9);
- Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть, ОСОБА_9 помер 14 березня 2023 року, причина смерті Закрита черепно мозкова травма; перелом кісток основи склепіння черепу. (а.с.65,66)
- Рапортом, зареєстрованим в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційно телекомунікаційний портал Національної поліції України» 10.03.2023 року № 1161, про отримання заяви від ОСОБА_11 про те, що в с. Олександрівка відбувається бійка, в результаті чого ОСОБА_6 та ОСОБА_47 взяли з автомобіля бити та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_48 та ОСОБА_49 (а.с.2)
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2023 року, який розпочато о 14-40 годині та закінчено о 15-37 годині, за участю свідка ОСОБА_50 , у присутності понятих ОСОБА_51 та ОСОБА_52 , з диском відеозапису до нього, відповідно до якого ОСОБА_47 повідомив про обставини щодо заподіяння ОСОБА_53 тілесних ушкоджень, зокрема, вказавши що ОСОБА_40 , взявши в автомобілі, яким приїхали, дерев`яний предмет, схожий на битку, і тримаючи цей предмет в правій руці, виліз з автомобіля та почав рухатися до натовпу, побачив, що ОСОБА_15 наніс удар дерев`яним предметом одному з чоловіків з натовпу, що мав найбільшу статуру, справа наліво десь в лівий бік, а потім показав на собі, як у відповідь ОСОБА_54 нанесли удар в ліву частину голови якимось скляним предметом. Далі він кинувся на допомогу ОСОБА_55 та пам`ятає, чи схопив, чи ударив одного з чоловіків в натовпі та впав з ним на дерев`яну огорожу, яку вони зламали. Коли підвівся, бачив, що на землі лежали два чоловіки. Потім поїхали назад автомобілем, в лісопосадці дорогою викинули «битку» та штахет, який тримав до того часу у руках. Під час слідчого експерименту свідок показав місце, куди викинув штахет, та на вказаному місці в лісопосадці було виявлено та вилучено уламок дерев`яного штахету та дерев`яний предмет, схожий на биту зі слідами речовини бурого кольору ( а.с. 90-93 т.1 провадження);
- Протоколом огляду місця події від 11.03.2023 року, відповідно якого, оглянуто ділянку грунтової дороги на відстані 300 м від будинку АДРЕСА_3 , направо по ходу руху розташоване поле, справа лісопосадка. На узбіччі дороги виявлено декілька паперових серветок, на деяких є плями бурого кольору, схожі на кров. При огляді лісопосадки, на відстані 3 м від краю проїзної частини виявлено дерев`яний предмет, схожий на «биту», поряд виявлено уламок штахету, виявлене під час огляду вилучене, визнано речовими доказами. (а.с.97-100, 102)
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.03.2023 року, який розпочато о 15-00 годині та закінчено о 15-40 годині, за участю свідка ОСОБА_11 , у присутності понятих ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , з диском відеозапису до нього, відповідно до якого свідок, за допомогою статиста, показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_9 (а.с.103-109 т.1 провадження)
- Протоколом огляду місця події від 11.03.2023 року, відповідно якого було оглянуто мобільний телефон Самсунг , належний ОСОБА_54 , який добровільно надала для огляду ОСОБА_58 та встановлено, що з вказаного телефону 10.03.2023 року неодноразово телефонували до абонента «Інуся» НОМЕР_5 з 17:59 год до 22:56 годин. (а.с.111-119 т.1 провадження)
- Висновком експерта № 876 при проведенні судово-медичної експертизи, яку розпочато 14.03.2023 та закінчено 15.03.2023, відповідно до якого, у зразках крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в кількості 1,24 г/дм куб. (а.с. 156-157 т.1 провадження)
- Висновком експерта № 303, при проведенні судово-медичної експертизи, яку розпочато 15.03.2023 та закінчено 24.04.2023, відповідно до якого, при проведенні судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми: забій речовини головного мозку, крововилив під павутинну та тверду мозкові оболонки, крововилив над твердою мозковою оболонкою, перелом кісток склепіння та основи черепа, рана (1) тім"яної ділянки голови, 2 синці обох орбіт; - закритої тупої травми грудної клітки : перелом 8-го ребра ліворуч на межі лопаткової та біля хребетної ліній, крововилив в навколишні м`які тканини; - тупої травми тулуба та кінцівок: садно (1) лівого зап`ястка по зовнішній поверхні з переходом на тильну поверхню, садно (1) в ділянці лівого коліна. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво (до 5 діб), в результаті значного по своїй силі травмуючого контакту з тупим об`єктом (об`єктами), при цьому форма травмуючої поверхні, що утворила ушкодження в ділянці голови, ймовірно, була подовженою, індивідуальні особливості травмуючої поверхні в ушкодженнях не відобразилися. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черепно мозкової травми, що супроводжувалася забоєм речовини головного мозку, крововиливом над твердою мозковою оболонкою, крововиливами під тверду та павутинну оболонки головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепу. Виключається можливість утворення вищевказаного комплексу тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи на площину. (а.с.202-205 т.1 провадження).
- Висновком експерта № 59, при проведенні судово-медичної експертизи, яку розпочато 13.04.2023 та закінчено 21.04.2023, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявалено тілесні ушкодження у вигляді : ЗЧМТ, підшкірних гематом у тьмяно потиличній ділянці, багатоуламкового перелому лівої скроневої кістки, з поширенням на ламбподібний шов, на ліву тім"яну кістку, на піраміду скроневої кістки, через порожнину середнього вуха на тіло клиноподібної кістки і задні стінки клиноподібних пазух, перелому тім`яної кістки зліва, перелому правої тім`яної кістки, дрібних субдуральних гематом потиличних і лівої скроневої ділянки, забою головного мозку, які згідно пункту 2.1.3 «Правил визначення ступеню тяжкості тіцлесних ушкоджень», мають ознаки тяжких як небезпечні для життя у момент спричинення. Також, у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості перелом ліктьового відростку зліва. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії локальної твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, у тому числі й можливо, дерев`яним предметом схожим на бейсбольну биту.(а.с. 11-12 т.2 провадження).
- Висновком судово-психіатричного експерта № 181 від 11.04.2023 щодо ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, його слід вважати осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.( а.с. 188-190 т.1 провадження);
Отже, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі письмові та речові докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, а згодом судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні речові докази, документи відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.
Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання потерпілих та свідків, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Свідки та потерпілі були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у їх показах обвинувачення суд не вбачає.
Підстави ставити під сумнів вказані вище показання свідків обвинувачення, речові докази, документи - відсутні, всі вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.
Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караних діянь, передбаченних ч.1 та ч.2 ст.121 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 .
При цьому суд не приймає до уваги свідчень свідка ОСОБА_50 , який є знайомим обвинуваченого, під час судового розгляду надавав суперечливі свідчення, викликався для допиту двічі, оскільки під час судового розгляду допускав образи представника потерпілого, під час допиту повідомляв обвинуваченому, що має намір того ж дня йому зателефонувати. Вказана поведінка свідка ОСОБА_50 є підставою для сумніву у об"єктивності його свідчень, а відтак, - і достовірності таких свідчень.
Суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень встановленою та доведеною у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та за ч.2 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, характеризується посередньо, не судимий в силу вимог ст. 89 КК України. Кубриш є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та тяжкі наслідки, спричинені злочином.
Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєих кримінальних правопорушень,, передбачених ст.ст. 121ч.1, 121 ч.2 КК України, які віднесено до тяжких злочинів, конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність визнаної судом обставини, яка пом`якшує покарання, а саме, щире каяття, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статей закону, які він порушив, однак його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_54 слід обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з11.03.2024.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 слід залишити у вигляді тримання під вартою, продовживши її до набрання цим вироком законної сили
Потерпілим ОСОБА_17 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування 5 000 000 заподіяної злочином моральної шкоди.
Відповідно до змісту ст. ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Положеннями ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст.23,1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_19 у розмірі 600000 гривень є такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілому, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного страждань у зв`язку з втратою сина, яка є безповоротньою, і яка, на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.
Потерпілим ОСОБА_13 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування 6650 гривень заподіяної злочином майнової шкоди та 300000 заподіяної злочином моральної шкоди. Матеріальна шкода складається з витрат на лікування, що підтверджується фіскальними чеками на придбання ліків.
Враховуючи, що обвинувачений позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди визнав, потерпілим надано фіскальні чеки про придбання ліків, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 250 000 гривень, оскільки потерпілий ОСОБА_13 відчував фізичний біль, тривалий час змушений лікуватися, відчуває погіршення стану здоров"я, головний біль, є необхідність лікуватися і в подальшому. Враховуючи викладене, а також принципипи розумності та справедливості, з обвинуваченого необхідно стягнути 250000 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_13 .
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 100, 107, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.1, 121 ч.2 КК України та призначити покарання за ст. 121 ч.1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ст. 121 ч.2 КК України 7 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу його затримання 11 березня 2023 року.
Цивільний позов ОСОБА_59 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_19 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 600 000 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_6 шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 6650 гривень заподіяної злочином майнової шкоди та 250 000 заподіяної злочином моральної шкоди.
Речові докази: - штани з плямами бурого кольору - знищити після набрання вироком чинності; - оптичний диск із відеозаписами, змиви слідів речовини бурого кольору з асфальтного покриття, із земляної поверхні біля паркану - зберігати в матеріалах справи; - мобільний телефон Самсунг, переданий ОСОБА_60 , залишити їй за належністю; - дерев"яну биту та дерев"яний штахет - знищити після набрання вироком чинності.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2023 року автомобіля "MAZDA", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 після набрання вироком чинності.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1