н/п 1-кс/490/2477/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого-криміналіста СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вожаєль Республіки Комі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023за № 0000440 за ч. 1 ст. 110, ч.ч.1, 3 ст. 436-2КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України,за наступних обставин.

Так, у лютому 2014 року представники влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, шляхом вчинення дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону в порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Гельсінського Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.ч. 3, 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували, розв`язали і почали ведення агресивної війни проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - Автономну Республіку Крим і м. Севастополь, здійснили тимчасову окупацію вказаної території, яка триває і на даний час.

Також, у березні-квітні 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, на території Донецької і Луганської областей, шляхом об`єднання терористичних груп, що діяли на території окремих районів вказаних областей, у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинні організації «Донецька Народна Республіка» та «Луганська Народна Республіка», що відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними.

Указом Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 «Про межі та перелік Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу РФ визнано державою-агресором, що затверджено районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», частину територій Донецької та Луганської областей також визнано тимчасово окупованими територіями, що триває і по даний час.

За зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, та Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», що затверджено Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

У світлі положень IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, одним із наслідків збройної агресії РФ, розпочатої проти України в 2014 році, стала тимчасова окупація частини території України.

З метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, громадянами РФ та світовою спільнотою, 21.02.2022 указом президента РФ ОСОБА_7 «Донецкую народную республику» та «Луганскую народную республику» визнано державами.

З цією ж метою, 24.02.2022 о 5 годині Президентом РФ ОСОБА_8 оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та інших областей, в тому числі вийшовши за межі адміністративних кордонів Херсонської, Миколаївської, Запорізької областей, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також окупували частин вказаної території України, чим змінили межі її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що частково продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», частину територій Донецької та Луганської областей також визнано тимчасово окупованими територіями, що триває і по даний час.

Так, громадянин України, ОСОБА_4 , достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, 18.07.2023 о 22 год. 21 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений вчинення дій направлених на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), під публікацією, опублікованою адміністратором телеграм каналу «Будущая карта Украины»: В американском твиттере обсуждают, кто из соседей незалежной что себе заберет.» (рос.), на якій зображена карта території України, де південні території зображена під прапором рф, ОСОБА_4 залишив коментар з наступним змістом: «Украинушки не должно остаться ничего. Это зло надо искоренить.».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_4 містяться ознаки виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.436-2 КК України, як вчиненні дій, направлених на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім цього, в період часу з 10.09.2023 по 29.12.2023, ОСОБА_4 , не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), вчиняв дії направленні на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Також, 16.09.2023 о 20 год. 06 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) під публікацією адміністраторів телеграм каналу з тестом: «Сегодня ВСУ ведут обстрел Горловки, Донецка.» (рос.), залишив коментар з наступним змістом:«Когда же всю нечисть бандеровскую ликвидируют.?».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_4 , містяться ознаки визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Також, 17.09.2023 о 20 год. 18 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) під публікацією адміністраторів телеграм каналу з тестом: «Евреи-бандеровцы, позорящие свой народ. Фотофакт.» (рос.),залишив коментар з наступним змістом:«Не зря наверно их ОСОБА_11 так ненавидел».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_4 , містяться ознаки визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім цього, 29.10.2023 о 19 год. 31 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram»,в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 під публікацією «Число людей, погибших в результате атак Израиля на сектор Газа, возросло до 8005, отмечает Минздрав Палестины.» (рос.) залишив коментар з наступним змістом:«А укры как бешенные вопят, что Россия их убивает. А теперь снимите кастрюли, и смотрите как евреи убивают палестинцев.».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_4 містяться ознаки заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Також, 29.12.2023 в 19 год. 36 хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (рос.) ( ІНФОРМАЦІЯ_3 під публікацією здійсненою адміністратором чату, а саме: «Министр обороны Умеров на своей странице в соцсети сообщил, что обстрелы как сегодня РФ способна повторять регулярно и украинцам надо быть к этому готовыми» (рос.), залишив коментар з наступним змістом:«Выродки бандеровские с кем вы решили воевать.?».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_4 , містяться ознаки глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.436-2 КК України як вчинення дій направлених на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені повторно.

Також, 28.06.1996 року Верховна Рада України від імені Українського народу - громадян України всіх національностей, виражаючи суверенну волю народу, спираючись на багатовікову історію українського державотворення і на основі здійсненого українською нацією, усім Українським народом права на самовизначення, дбаючи про забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, піклуючись про зміцнення громадянської злагоди на землі України та підтверджуючи європейську ідентичність Українського народу і незворотність європейського та євроатлантичного курсу України, прагнучи розвивати і зміцнювати демократичну, соціальну, правову державу, усвідомлюючи відповідальність перед Богом, власною совістю, попередніми, нинішнім та прийдешніми поколіннями, керуючись Актом проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, схваленим 1 грудня 1991 року всенародним голосуванням, прийняла цю Конституцію - Основний Закон України.

Так, згідно статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до статті 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 17 Конституції України визначає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно статті 73 Конституції України, виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статті 85 Конституції України, призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених статтею 73 цієї Конституції, належить до повноважень Верховної Ради України.

Стаття 132 Конституції України визначає, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

Згідно статті 133 Конституції України, до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, місто Київ та Севастополь.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_10 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20 лютого 2014 РФ розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_10 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань, після чого війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і на данний час.

Незважаючи на вищевказані зобов`язання по неухильному додержанню Конституції та законів України, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку РФ підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди основам національної безпеки України, діючи із злочинним умислом, свідомо вчиняла дії щодо розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій направлених на зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше грудня 2023 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на зійснення серед невизначеного кола осіб користувачів кростплатформеного месенжера «Telegram» закликів до вчинення умисних дій зі зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 06.12.2023 о 19 год. 01хв., ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення закликів з метою зміни меж територіі? або державного кордону Украі?ни на порушення порядку, встановленого Конституцією Украі?ни, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), під публікацією здійсненою адміністратором чату, а саме: «О вечном двуличии и лицемерии галичан.»(рос.),залишив коментар з наступним змістом:«Отдать Галичину полякам, а они знают как учить бандеровцев хорошим манерам».

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.110 КК України, як вчинення умисних дій направлених на здійснення закликів з метою зміни меж територіі? або державного кордону Украі?ни на порушення порядку, встановленого Конституцією Украі?ни.

13.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 110, ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких та тяжкого, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 та 8 років, тому підозрюваний, усвідомлюючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім того підозрюваний може вжити заходи до спотворення інформації, що міститься в загальнодоступних чатах кростплатформеного месенджеру «Telegram» (« ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )), а саме коментарі залишенні користувачем, « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), тим самим спотворивши чи видаливши коментарі до публікацій в загальнодоступних чатах, які є предметом злочину у рамках зазначеного кримінального провадження, разом з тим враховуючи характер злочинних дій у яких підозрюється ОСОБА_4 , його проросійські політичні погляди, тому, підозрюваний може і надалі залишати коментарі в кростплатформеного месенджеру «Telegram» в змісті яких міститься ознаки вчинення умисних дій направлених на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, та здійснення закликів з метою зміни меж територіі? або державного кордону Украі?ни на порушення порядку, встановленого Конституцією Украі?ни, що дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому ОСОБА_4 продовжить займатися злочинною діяльністю, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаниї кримінальних правопорушень визнав, від надання пояснень відмовився, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на наявність у нього хворої дружини, яка потребує догляду, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, підтверджується даними: протоколу обшуку від 12.06.2024, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вилучено: мобільний телефон марки Meizu, модель М6, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 з кришкою синього кольору, зарядний пристрій до ноутбуку; протоколу огляду від 22.05.2024; висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи № 3127/24-36 від 23.05.2034.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і одружений, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є пенсіонером, утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 436-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а також у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану свідчить про існування підвищеного ризику переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним.

Разом з тим, враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, у тому числі тяжкого злочину, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для суспільства, кримінальне правопорушення направлене проти територіальної цілісності, недоторканості та державного суверенітету України, вчинене в умовах воєнного стану, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, а також враховуючи, характер злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_4 та його проросійські політичні погляди, за такого підозрюваний може вжити заходи до спотворення інформації, що міститься в загальнодоступних чатах кростплатформеного месенджеру «Telegram» (« ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )), а саме коментарі залишенні користувачем, « ОСОБА_9 » (id: НОМЕР_2 ), тим самим спотворивши чи видаливши коментарі до публікацій в загальнодоступних чатах, які є предметом злочину у рамках зазначеного кримінального провадження, а також може і надалі залишати коментарі в кростплатформеного месенджеру «Telegram», в змісті яких містяться ознаки вчинення умисних дій направлених на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, та здійснення закликів з метою зміни меж територіі? або державного кордону Украі?ни на порушення порядку, встановленого Конституцією Украі?ни, за такого слідчий суддя приходить до висновку про високу ступінь вірогідності настання ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні у тому числі тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

За правилами ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто лише у вигляді тримання під вартою.

Діючим кримінальним процесуальним кодексом слідчий суддя не наділений повноваженнями в разі існування бодай одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень будь-якого іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як це прямо визначено ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану в Україні.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183, ч.6 ст.176 КПК України КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчинених злочинів, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", без права внесення застави.

Строк дії ухвали по 11 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1