ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/65/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2024 року про відмову в арешті майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене 28.12.2023 року у ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , а саме поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, який упаковано до сейф-пакету ICR 0039683.

Підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора стало те, що діючим КПК України не передбачено вилучення майна в особи під час огляду місця події.

Крім того, під час затримання ОСОБА_7 не було складено відповідний протокол про затримання та його копія не вручена останньому.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подала на неї апеляційну скаргу разом з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою накласти арешт на майно про яке просить в клопотанні прокурор.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалення оскаржуваної ухвали з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт вказує на те, що 28.12.2023 року в ході проведення огляду місця події в період часу з 17 години 13 хвилин до 17 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , під час перевірки документів, ОСОБА_7 повідомив про те, що він при собі має наркотичну речовину. В подальшому у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору.

Постановою Т.в.о. заступника начальника СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 від 29.12.2023 року, вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, апелянт зазначає про те, що вилучення вищевказаної речовини у ОСОБА_7 відбувалося не під час його затримання, а під час під час проведення огляду.

Також, апелянт просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що розгляд клопотання відбувся без її виклику та повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, а копія оскаржуваної ухвали була отримана лише 24.01.2024 року. В подальшому, у зв`язку з постійними обстрілами м. Херсона військами рф, у прокурора не було об`єктивної можливості своєчасно подати апеляційну скаргу до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи клопотання та апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

В судове засідання володілець майна не з`явився, про дату, час і місце розгляду провадження повідомлений у процесуальний спосіб. Заяв про відкладення розгляду до суду не надходило.

Зважаючи на обставини викладені в клопотанні прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно підтверджуються матеріалами провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 237 КПК України, метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані вимоги КПК України, слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді клопотання прокурора дотримані не були.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що в провадженні Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 29.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.12.2023 року до ЧЧ відділення поліції Херсонського РП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_9 , про те, що 28.12.2023 року за адресою: м. Херсон, вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії, біля будинку 16А, було виявлено військовослужбовця ОСОБА_7 , який при собі зберігав наркотичну речовину. В ході виїзду на місце події працівників СОГ Херсонського РУП вказану речовину вилучено.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.12.2023 року, який проведений в період часу з 17 години 13 хвилин до 17 години 20 хвилин, місцем події є прилегла територія до будівлі відділення «Нова пошта» №15 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії 26А. Огляд місця події проведено за участю ОСОБА_7 під час якого останній добровільно видав поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, який в подальшому було вилучено та упаковано до сейф-пакету сейф-пакету ICR 0039683.

За даним фактом 29.12.2023 року сектором дізнання Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

29.12.2023 року Т.в.о. заступника начальника СД Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання згортку з речовиною рослинного походження, який поміщено до сейф-пакету ICR 0039683, речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання слідчого ним ставиться питання про накладення арешту на вищевказане майно саме з підстав визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні з підстав того, що він відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім того, як вбачається з клопотання та апеляційної скарги прокурора, в них чітко зазначені підстави, мета та завдання арешту майна у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає за доцільне накласти арешт на майно зазначене в клопотанні прокурора.

Безпідставними є посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, як на відмову в задоволенні клопотання прокурора, на те, що діючим КПК України не передбачено вилучення майна в особи під час огляду місця події, а також на те, що під час затримання ОСОБА_7 не було складено відповідний протокол про затримання та його копія не вручена останньому.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 28.12.2023 року, який проведений в період часу з 17 години 13 хвилин до 17 години 20 хвилин, місцем події є прилегла територія до будівлі відділення «Нова пошта» №15 по вул. 49 Херсонської гвардійської дивізії 26А. Огляд місця події проведено за участю ОСОБА_7 під час якого останній добровільно видав поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, який в подальшому було вилучено та упаковано до сейф-пакету сейф-пакету ICR 0039683.

Зазначене підтверджується і поясненнями ОСОБА_7 від 28.12.2023 року.

При цьому, будь-яких відомостей про затримання ОСОБА_7 та складання протоколу про його затримання, в тому числі і з показань самого ОСОБА_7 , матеріали провадження не містять.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали та задоволення клопотання прокурора, зважаючи на що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 173, 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2024 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0000534 від 29.12.2023 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000534 від 29.12.2023 року, задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000534 від 29.12.2023 року, а саме поліетиленовий пакет в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, який упаковано до сейф-пакету ICR 0039683, вилучений 28.12.2023 року у ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12