Справа № 686/5719/24
Провадження № 1-кс/686/1990/24
У Х В А Л А
28 лютого 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда «Люкс», які знаходяться на території ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Грушевського, 46, із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ними.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 25 лютого 2024 року близько 13 год 30 хв на автодорозі Т-2314 сполученням «Красилів Теофіполь» неподалік с. Борисово, Хмельницького району, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ, молодший сержант, перебуває на посаді водій навантажувача, в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив маневр повороту ліворуч.
Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забійної рани голови, перелому ключиці, стан здоров`я задовільний.
25.02.2024, під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Т-2314 сполученням «Красилів Теофіполь», неподалік с. Радісне, було вилучено автомобіль «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед синього кольору «Люкс», які було поміщено на територію ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Грушевського, 46.
26.02.2024 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда синього кольору «Люкс» речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як вони являються матеріальними об`єктами, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Під час досудового розслідування встановлено, що саме з участю автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда синього кольору «Люкс», мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було завдано шкоди здоров`ю велосипедисту ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку автодороги Т-2314 відповідно напрямку руху автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.11.2014 власником автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , який проживає за адресою: м. Старокостянтинів, Хмельницької області, а користувачем автомобіля є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, власником велосипеда «Люкс», синього кольору, є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою збереження як речових доказів для забезпечення проведення слідчих дій із транспортним засобом та велосипедом, прокурор просить наклати на них арешт, оскільки ці речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити
Володілець автомобіля «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 та власник велосипеда «Люкс» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлені про розгляд справи телефонограмою.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб та велоисипед безпосередньо контактували між собою в момент дорожньо-транспортної пригоди, зазнали механічних пошкоджень та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, зокрема для збереження та належної фіксації наявних на транспортному засобіх слідів та дослідження його стану.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-транспортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
-автомобіль «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.11.2014 є ОСОБА_6 , який проживає за адресою: м. Старокостянтинів, Хмельницької області;
-велосипед «Люкс»,власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя