Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/224/19
Провадження № 1-кп/644/174/24
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи щодо якої заявлено клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002509 від 29.11.2018 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, дітей не має, що мешкає та зареєстрований АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи малолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння за таких обставин.

24.10.2018 близько 05 год. 00 хв. особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в компанії з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно якого знаходяться в окремому провадженні, де в них виник спільний умисел вчинити протиправні дії, спрямовані на незаконне збагачення, шляхом вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розміщеного по пр-ту Олександрівський, 158 в м. Харкові. Після чого, з метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на незаконне збагачення та таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , узгодивши свої дії та розподіливши ролі підійшли до кафе «Азія суші», де ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи при собі заздалегідь приготовлену викрутку став віджимати замок вхідних дверей, а ОСОБА_5 у цей час став тягнути ривками на себе двері за ручку, допомагаючи ОСОБА_7 тим самим відчинити їх. Відімкнувши вхідні двері, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 о 05-51 год. проник у середину вказаного кафе, звідки таємно викрав планшет «Nomi Corsa 2 С070011», вартістю 1169,9 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3195/18 від 21.11.2018, та 2 мобільні телефони, технічні дані та вартість яких встановити не надалось можливим, що належали ФОП ОСОБА_8 .. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_8 на суму 1169,9 грн.

Окрім цього, 28.11.2018 близько 04-00 год., особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із раніше знайомими неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріали відносно якого знаходяться в окремому провадженні, та особою, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріали відносно якого знаходяться в окремому провадженні, знаходився біля торгового павільйону «Кулиничі» ФОП ОСОБА_11 , розміщеного по АДРЕСА_2 , де в них виник спільний умисел вчинити протиправні дії, спрямовані на незаконне збагачення, шляхом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднані із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного з проникненням до приміщення.

Згідно розробленого плану протиправних дій ОСОБА_12 став стукати у бокові двері кіоску, тим самим відволікаючи продавчиню нічної зміни ОСОБА_13 , яка у цей час перебувала у кіоску, а ОСОБА_5 одягнувши маску-балаклаву на обличчя й доставши з кишені штанів заздалегідь приготовлений ніж-кинджал разом з ОСОБА_9 попрямував до вхідних дверей, які у цей час були зачинені. ОСОБА_5 , розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою вказаного ножа-кинджала пошкодив вхідні двері та разом з ОСОБА_9 , який діяв повторно, проник у середину торгового павільйону «Кулиничі», де продовжуючи тримати ножа в руці став наближатися до ОСОБА_13 , яка сприймаючи небезпеку для свого життя й здоров`я почала тікати від ОСОБА_5 та ОСОБА_9 й кликати на допомогу, у результаті чого, через бокові двері вибігла з кіоску. Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свої незаконні протиправні дії, направлені на заволодіння чужим майном, викрали з ящиків прилавку кіоску грошові кошти в розмірі 3893,05 грн., які належали ФОП ОСОБА_11 .. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , з місця вчинення правопорушення зникли, розпорядившись у подальшому викраденими грошима та власний розсуд, спричинивши ФОП ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3893,05 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні зазначених суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, визнав в повному обсязі, обставини викладені в клопотанні про застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру не оспорював, надав суду пояснення щодо обставин вчинення суспільно-небезпечних діянь, не оспорював, що вчинив крадіжку телефонів та планшету в кафе «Азія суші» разом із ОСОБА_7 , а також, вчинив разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , напад на кіоск "Кулиничі", та відкрито заволоділи грошовими коштами, при цьому не заперечував, що погрожував ножем продавчині.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , за епізодом від 24.10.2018 року, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до приміщення.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , за епізодом від 28.11.2018 року, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у приміщення.

Вказані діяння вчинені малолітнім після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення чотирнадцятирічного віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України настає кримінальна відповідальність за даними кримінальними злочинами.

У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, у зв`язку із досягненням ним на момент розгляду клопотання, повноліття.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_5 на цей час вже є повнолітнім та до нього не можна застосувати примусові заходи виховного характеру. Просив врахувати, що суспільно-небезпечні діяння вчинені ОСОБА_5 у групі з іншими особами, щодо яких вже постановлено вирок та стягнуто завдану шкоду, судові витрати.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

До суду подано прокурором клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_5 . На момент подачі відповідного клопотання до суду ОСОБА_5 виповнилось 14 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу.

Частина 2 статті 105 КК України передбачає застосування примусових заходів виховного характеру саме до неповнолітнього.

Згідно зі ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 501 КПК України якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

З урахуванням наведеного, примусовий захід виховного характеру є специфічним заходом, який застосовується лише до неповнолітнього. Тобто, примусові заходи виховного характеру, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, і якщо під час постановлення ухвали щодо застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 12 квітня 2018 року у справі № 198/8/17, провадження № 51-609 км 17.

З урахуванням того, що на момент розгляду клопотання в суді ОСОБА_5 досяг повноліття, а тому заходи виховного характеру застосуванню не підлягають. Тому, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

При цьому, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов ФОП ОСОБА_15 , оскільки ним заявлено суму до стягнення в розмірі 1/2 частині завданої шкоди 585 гривень, друга половина завданої шкоди стягнута відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року з ОСОБА_7 ..

Також, з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню судові витрати за судову дактилоскопічну експертизу №1723 від 19.12.2018 року в сумі 2002 гривні та судову трасо логічну експертизу №1098 від 20.12.2018 року в сумі 429 гривень. Судові витрати за судово-товарознавчу експертизу №3195/18, вже стягнуті відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року з ОСОБА_7 ..

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 369, 370, 371, 372, 498, 500, 501 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002509 від 29.11.2018 року, відносно ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_15 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_8 585 (п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи №1723 від 19.12.2018 року в сумі 2002 гривні, судової трасо логічної експертизи №1098 від 20.12.2018 року в сумі 429 гривень, а всього 2431 (дві тисячі чотириста тридцять одну) гривню.

Речові докази: маску камуфляжного кольору, що перебуває на зберіганні в камері схову ВП ГУНП в Харківський області, знищити, DVD-диск, СD-диски операторів мобільного зв`язку, зберігати в матеріалах провадження. Грошові кошти сумі 822 гривні, що передані під відповідальне зберігання потерпілому ФОП ОСОБА_11 , вважати переданими за належністю. Мобільний телефон «Huawei TITU02», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , вважати переданим за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1