ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1892/24 Справа № 190/599/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року було задоволено подання ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122) та звільнено умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17 грудня 2021 року, кінець строку 17 квітня 2025 року.

З 08 вересня 2022 року по 06 грудня 2022 року ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

З 06 грудня 2022 року по 21 грудня 2022 року відбував покарання на дільниці карантину та розподілу Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

З 21 грудня 2022 року і по теперішній час відбуває покарання на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». За час відбуття покарання отримав два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має. В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт різноробочим на швацькій дільниці. Роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Має достатньо навичок для отримання роботи після звільнення. Володіє середньо- спеціальною освітою та спеціальністю електромонтера. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий. Виконавчі листи про стягнення з засудженого ОСОБА_7 , до установи не надходили.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який зроблено комісією ДУ П`ятихатська виправна колонія №122, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи те, що засуджений відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання, сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці і поставлених завдань, має 2 заохочення від адміністрації у виді подяки, стягнень не має, протягом усього строку відбування покарання характеризується позитивно, суд дійшов висновку про виправлення засудженого та можливість застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання виправної колонії щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, мотивуючи такі вимоги тим, що висновки суду першої інстанції про виправлення ОСОБА_7 та можливості застосування до нього ст. 81 КК України є передчасними, зокрема, прокурор вказує, що судом не враховано вчинення засудженим злочинів в період іспитового строку, наявність попередніх судимостей за вчинення аналогічних злочинів, раніше до засудженого вже застосовувались вимоги ст. 81 КК України, проте останній належних висновків для себе не зробив, продовжив скоювати нові злочини.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Засуджений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17 грудня 2021 року, кінець строку 17 квітня 2025 року.

З 08 вересня 2022 року по 06 грудня 2022 року ОСОБА_7 відбував покарання у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

З 06 грудня 2022 року по 21 грудня 2022 року відбував покарання на дільниці карантину та розподілу Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

З 21 грудня 2022 року і по теперішній час відбуває покарання на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». За час відбуття покарання отримав два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має. В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт різноробочим на швацькій дільниці. Роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Має достатньо навичок для отримання роботи після звільнення. Володіє середньо- спеціальною освітою та спеціальністю електромонтера. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий. Виконавчі листи про стягнення з засудженого ОСОБА_7 , до установи не надходили.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який зроблено комісією ДУ П`ятихатська виправна колонія №122, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом вище проаналізованих норм закону вбачається, що становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а тому застосування місцевим судом до засудженого положень ст. 81 КК України суд апеляційної інстанції вважає передчасним.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою, за вчинення аналогічних умисних злочинів, в тому числі до покарання з іспитовим строком, а також, раніше вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте довіру суду не виправдав та в період іспитового строку вчиняв нові злочини, тобто відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування до нього положень ст. 75, 76 КК України свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити досягненню мети покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання адміністрації виправної установи щодо застосування відносно ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у подання Державна установа П`ятихатська виправна колонія (№122) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4