ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1064/24 Справа № 629/2447/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красний Лиман Донецької області, громадянина України, без освіти, який проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції закону України про кримінальну відповідальність, чинній до 01 липня 2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирішено питання щодо спеціальної конфіскації та накладених арештів.

Як встановлено судом, СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження в ході огляду місця події 25 лютого 2020 року працівниками поліції вилучено автомобіль ГАЗ 33-021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_8 . Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2020 року на вищевказаний автомобіль накладено арешт та визначено місце його зберігання штрафний майданчик Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7.

У невстановлений час, за невстановлених обставин у ОСОБА_8 виник умисел на повернення арештованого автомобілю ГАЗ 33-021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом пропозиції та надання неправомірної вигоди поліцейському Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 03 квітня 2020 року близько 11:10 години прийшов до службового кабінету №17 в Лозівському ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7, де розташоване робоче місце ОСОБА_11 та перебував там у період часу з 11:10 години до 12:00 години.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою повернення арештованого автомобілю ГАЗ 33-021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , запропонував, а в подальшому надав поліцейському Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 369 КК України в частині призначеного йому покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 12750,00 грн., мотивуючи такі вимоги тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, зокрема, не застосовано положення ч. 3 ст. 5 КК України. Так, прокурор вказує, що інкриміноване обвинуваченому діяння було вчинено 03 квітня 2020 року, тобто до набрання чинності змін до КК України, якими було посилено покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому в даному випадку необхідно було враховувати зворотню дію закону у часі і застосовувати при призначенні ОСОБА_8 покарання положення санкції ч. 1 ст. 369 КК України, які діяли в редакції на момент вчинення даного кримінального правопорушення та передбачали штраф від 500 до 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні з підстав та мотивів, викладених в ній.

Захисник та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували, оскільки в ній не ставиться питання, яке б погіршувало правове становище ОСОБА_8 .

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи разом із змінами до неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не встановлено.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. ст. 409, 413 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність є незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року за №2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, до санкції ч. 1 ст. 369 КК України були внесені зміни щодо розміру штрафу.

Зокрема, до 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачала покарання у виді штрафу від 500 до 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Після набрання 01 липня 2020 року чинності Законом №2617-VIII, санкція ч. 1 ст. 369 КК України стала передбачати покарання у виді штрафу від 1000 до 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на років, або позбавлення волі на той самий строк.

Тобто, фактично Закон України «Про внесення змін до актів України щодо спрощення досудового розслідування кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, збільшив розмір штрафу, чим посилив кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В свою чергу, як вбачається із встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України вчинив 03 квітня 2020 року, тобто, до набрання 01 липня 2020 року чинності Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, а відтак і до посилення вказаним Законом кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховано не було.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для зміни вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 369 КК України в частині призначеного йому покарання, оскільки в даному кримінальному провадженні при призначенні обвинуваченому покарання підлягала застосуванню санкція ч. 1 ст. 369 КК України, що діяла до набрання 01 липня 2020 року чинності Законом №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, і яка передбачала покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді штрафу від 500 до 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 369 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 750 (сімсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 12750,00 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 369 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4