Справа № 444/4120/23
Провадження № 1-кп/444/82/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000314, внесеного 31.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, не інвалід, не одружений, студент Вищого навчального закладу 4 курс, військовозобов`язаний, ІПН , тел. НОМЕР_1 , паспорт 008967117 від 03.04.2023 р., УНЗР 871, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , в липні 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, діючи в групі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись корисливим мотивом, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав згоду на сприяння у незаконному переправленні через державний кордон військовозобов`язаного ОСОБА_6 шляхом сприяння у виготовленні завідомо підроблених документів, що дають право на перетин кордону, а також наданням порад та вказівок.

Так, ОСОБА_3 реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, діючи в групі із невстановленими особами, з корисливого мотиву, повідомив ОСОБА_6 , що їх послуги коштуватимуть 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) євро. З яких 500 євро необхідно надати в якості завдатку, а решту після перетину кордону, через довірену особу.

Приблизно в період часу з 21 по 23 липня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_6 знаходячись на АЗС «ВОГ», що в АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_3 довідку ВЛК №115/12/5934 від 21.07.2022, а також тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.07.2022 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 , згідно яких останній визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку, при цьому ОСОБА_3 почав надавати консультації ОСОБА_6 з приводу його поведінки на пункті пропуску, сприяти порадами, вказівками та обговорювати спосіб виїзду за межі України.

03.08.2023 близько 13.30 год. ОСОБА_3 знаходячись на АЗС «ВОГ», що у АДРЕСА_2 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_7 від якої отримав другу частину грошових коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) євро за сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_6 через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив сприяння незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом наданням порад, засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з угодою про визнання винуватості від 09.05.2024 року укладеної між ним та обвинуваченим у кримінальному провадженні за участі адвоката ОСОБА_8 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений у кримінальному провадженні за участі захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 332 КК України, а саме, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню участі у його вчинені, даних про особу обвинуваченого (молодий вік, студент 4 курсу Прикарпатського Національного університету ім. Василя Стефаника, раніше не судимий, активна громадянська позиція), його сприяння органу досудового розслідування, стан виконання процесуальних обов`язків, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину, перерахування застави в сумі 161040 грн. на потреби ЗСУ), відсутності обставин, що обтяжують покарання. При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання, а саме за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання та застосувати обмеження передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, підтримав угоду про визнання винуватості від 09.05.2024 року, укладену між ним та обвинуваченим за участі захисника, просить таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 09.05.2024 року укладену між ним та прокурором за участі захисника.

Захисник просить суд угоду затвердити, оскільки така відповідає інтересам його підзахисного.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін кримінального провадження, які просять затвердити угоди про визнання винуватості від 09.05.2024 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти обов"язки передбаченні ст. 76 КК України.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_8 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474- 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 травня 2024 року, укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні від 31.07.2023 р. № 0000314.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- паперовий конверт із фотознімками невідомої особи чоловічої статті, які знаходяться в спецпакеті PSP 1358647, перев`язані гумовими резинками імітаційні грошові кошти номіналом по 50 євро у кількості 100 штук які знаходяться в спецпакеті WAR 1051048, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП 2 ЛРУП 1 ГУНП у Л/о - знищити;

- автомобіль марки "Вольксваген СС" д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходиться на території ВП 2 ЛРУП 1 ГУНП у Л/о - повернути ОСОБА_3 .

Арешти накладені ухвалами слідчого судді від 04.08.2023 р. (провадження 1-кс/444/525/2023, 1-кс/444/526/2023) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1