Справа №295/4044/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в кримінальному провадженні начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в кримінальному провадженні № 0001298 від 20.07.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2021 близько 04 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 у задовільних умовах дорожнього руху та в умовах достатньої видимості керував технічно-справним автомобілем ВАЗ 1111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним у правій смузі руху проїзної частини автодороги М21 сполученням Виступовичі Житомир Могилів-Подільський в межах населеного пункту с. Зарічани Станишівської сільської територіальної громади Житомирського району зі сторони м. Житомира в напрямку м. Бердичева. Рухаючись у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом на ділянці 184 км + 550 м вказаної автомобільної дороги, поблизу будівлі АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_5 у порушення вимог пунктів 2.3.б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі в тексті ПДР України), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перевищив максимальну швидкість руху транспортних засобів у населеному пункті, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перебувала на вказаній ділянці проїзної частини у вертикальному чи близькому до нього положенні в нерухомому стані. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді: саден на верхній губі справа, задньої поверхні в проекції лівого ліктьового суглобу, передньої поверхні в проекції обох колінних суглобів; ран верхньої губи справи, зовнішньої поверхні правого плеча; крововиливів під м`які покрови голови в ділянці маківки, під м`які мозкові оболонки по конвекситальній поверхні головного мозку, в бокові шлуночки головного мозку, переломів 2-7 ребер справа по передньо-підпахинній анатомічній лінії, 2-го, 4-го ребер справа по середньо-ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври та розвитком гемотораксу (наявність крові в плевральній порожнині), які мають єдиний механізм утворення, ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, яка настала на місці події. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3.б), 12.3 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. 20.07.2021 за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 12.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване також наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення у разі визнання підозрюваного винуватим, незаконного впливу на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного о ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків строком на два місяці.

У судовому засіданні слідий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на відсутність зазначених у клопотанні ризиків.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями частин 1 та 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У судовому засіданні слідчим та прокурором на підставі доданих до клопотання матеріалів доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується наступними документами, зокрема, рапортом чергового ВП №1 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.07.2021 з додатками до нього, висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 65-19/106-23/2864 від 10.03.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.07.2021, протоколами допиту ОСОБА_5 від 20.07.2021, 11.08.2021, 18.03.2024, протоколом слідчого експерименту від 24.07.2023, протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 від 12.11.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.03.2024, висновком судово-медичного експерта № 115 від 13.09.2021, висновком експертизи механізму і обставин ДТП № СЕ 19/106/23/9881-ІТ від 29.08.2023.

Органом досудового розслідування 12.03.2024 ОСОБА_5 у порядку ст. 278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, у зв`язку з чим відноситься до тяжкого злочину, вагомість наявних доказів його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в його вчиненні, зважаючи на те, що він має постійне місце проживання та є раніше не судимим, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання ризикам переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 186-187, 193-194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 18 травня 2024 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Оголошення повного тексту ухвали о 10-40 год. 25.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1