Провадження № 1-кс/686/5882/24
У Х В А Л А
12 липня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт на квартиру АДРЕСА_1 право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження та розпоряджання.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначив, що 07.03.2024 невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довіри, вчинене в умовах воєнного стану, отримала право власності на квартиру, що розташована в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 ..
Так, встановлено, що 17.02.2009 між ЗАТ «ОКТАНТ» та ОСОБА_4 укладено договір про дольове інвестування у житлове будівництво за №14-ЖГ-69 щодо квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 146 кв.м..
Відповідно до умов даного договору ЗАТ «ОКТАНТ» зобов`язане збудувати і передати ОСОБА_4 у власність об`єкт інвестування (квартиру), а остання зобов`язана забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у свою власність.
Згідно із довідкою ЗАТ «ОКТАНТ» за вих. №353 від 03.11.2009, виданої ОСОБА_4 в тому, що згідно договору №14-ЖГ-69 від 17.02.2009 про дольове інвестування у житлове будівництво по АДРЕСА_2 , останньою проінвестовано 143,05 кв.м..
Однак, у зв`язку із банкрутством ЗАТ «ОКТАНТ» та неможливості продовження подальшого будівництва вищевказаного житлового будинку було створено ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Після цього, ОСОБА_4 дійшла домовленості з головою правління ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 щодо того, що її вищевказана квартира буде поділена на 2 частини, а саме перша частина (квартира АДРЕСА_4 .
При цьому, перша частина була повністю оплаченою, а тому 30.08.2017 їй було видано довідку про те, що нею повністю оплачено вступний, цільовий і пайовий внесок на будівництво житла (квартира АДРЕСА_5 , а також технічний паспорт на вищевказану квартиру.
В подальшому, 20.02.2019 ОСОБА_4 здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 115,6 м2.
При цьому, інша частина (площею 79,5 м2) потребувала додаткових будівельних робіт, а тому між ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_4 укладено угоду №14/ВЕ-68 від 26.10.2017, відповідно до умов якого ЖБК зобов`язується організувати добудову до стану, необхідного для здачі в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_2 за рахунок внесків учасника ( ОСОБА_4 ) та внесків інших членів ЖБК, здати його в експлуатацію та до 01.11.2018 передати учаснику ( ОСОБА_4 ) житлове приміщення в об`єкті будівництва обумовлене цим договором та всі документи необхідні учаснику ( ОСОБА_4 ) для реєстрації права власності на нього.
Об`єктом нерухомості відповідно до вищевказаного договору зазначено квартиру, розташовану у 2 секції, 14 поверху, загальною площею 79,5 м2.
При цьому, враховуючи поверховий план чотирнадцятого поверху від 0711.2016, додаток №2 до угоди №14/ВЕ-68 про членство в ЖБК «Подільський Край» від 26.10.2017 та технічний план квартири АДРЕСА_6 , вищевказаний об`єкт нерухомості по угоді №14/ВЕ-68 відповідає квартирі під №82. (на плані чотирнадцятого поверху відсутнє зазначення тераси та комірки зазначеної квартири).
Однак, в подальшому ОСОБА_4 виявлено факт того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.03.2024 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , площею 71,9 м2, (відсутня комірка площею 7.0 м2).
Внаслідок зазначених дій, здійснено заволодіння майном належного ОСОБА_4 , шляхом обману в умовах воєнного стану, чим спричинено значної майнової шкоди ОСОБА_4 , сума якої встановлюється.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
08.07.2024 постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , квартиру АДРЕСА_1 право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт на квартиру, відомості про право власності на яку у ОСОБА_4 станом на момент реєстраціїї цієї квартири відстуні.
Фактисно у клопотанні описані ознаки невиконання ЖБК «Подільський край» догоовірного зобов`язання щодо передачі у власність ОСОБА_4 квартири 82.
З матеріалів криіманльного провадження вбачається, що слідчим у цьому криіманльному провадженні наданий тимчасовий доступ до документів, які стали підставою для реєстрації права власності зазначеного майна за ОСОБА_3 .
Проте, відомості про здобуття зазначених документів відсутні.
Як вбачається із матеріалів клопотання, кримінальне провадження розслідується щодо заволодіння шахрайським шляхом квартирою у будинку по АДРЕСА_2 .
За відсутнсоті відомостей відповідно до правової кваліфікації кримінального правопорушення, чиєю квартирою у шахрайський спосіб заволоділа особа, відсутні ознаки речового доказу цього майна у кримінальному провадженні.
Інших ознак, визначених ст..98 КПК України стосовно цього майна, прокурор у клопотанні не зазначає.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя