ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/6/23
Провадження №1-кп/477/20/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

28 березня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Миколаєві у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 114-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 114-2 КК України.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року, постановленою за наслідками проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, призначено до судового розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 114-2 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу продовжують існувати.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 .

У судовому засіданні 28 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_7 подав письмові заперечення, в яких у задоволені клопотання прокурора просив відмовити та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Клопотання вмотивоване тим, що докази його винуватості у вчинення особливо тяжкого злочину, в якому він обвинувачується відсутні, прокурором не доведені заявлені ризики, оскільки відсутні будь-які докази можливості переховування від суду та вчинення ним нового злочину чи продовження інкримінованого, а клопотання прокурора містить лише припущення.

Крім цього, обвинувачений у судовому засіданні подав клопотання про дослідження ризиків та зобов`язання прокурора довести існування таких ризиків.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши про необґрунтованість клопотання прокурора, яке є однаковим за змістом попереднього клопотання. Вказував, що наявні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши позиції учасників судового провадження в межах поданих клопотань, дослідивши докази в цій частині, колегія суддів установила наступне.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 жовтня 2022 року з можливістю звільнення під заставу в розмірі 2 481 000,00 гривень.

Підставою для застосування вказаного запобіжного заходу стало наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрювався ОСОБА_7 . Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії воєнного стану, кількість епізодів передачі інформації, обставини злочину та його суспільну небезпечність, можливі наслідки у виді загибелі цивільного населення.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 жовтня 2022 року та від 14 листопада 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, в тому числі, до 11 січня 2023 року.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 неодноразово продовжений, в тому числі ухвалою суду від 10 січня 2023 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 10 березня 2023 року включно; хвалою суду від 09 березня 2023 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 07 травня 2023 року включно; ухвалою суду від 02 травня 2023 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 30 червня 2023 року включно; ухвалою суду від 28 червня 2023 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 26 серпня 2023 року включно; судовими листами-повідомленнями від 25 серпня 2023 року №477/6/23/7920/2023 та від 23 жовтня 2023 року №477/6/23/10673/2023, в порядку частини шостої статті 615 КПК України; ухвалою суду від 14 грудня 2023 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 11 лютого 2024 року включно; ухвалою суду від 01 лютого 2024 року строком на 60 днів з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року до 31 березня 2024 року включно.

Згідно частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Колегія суддів уважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , що передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується встановленими судом обставинами, викладеними в ухвалах слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року, 12 жовтня 2022 року та 14 листопада 2022 року, в разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на тривалий строк, таким чином усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_7 може переховуватись від суду.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , вчинений під час дії воєнного стану, наявність значної кількості епізодів передачі інформації, обставини злочину, його суспільна небезпечність та можливі наслідки у виді загибелі цивільного населення можуть свідчити про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Доказів, що спростовують зазначений висновок суду матеріали судового провадження не містять, отже підстав вважати їх не об`єктивними не має, що також вказує на неприйнятність посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на відсутність доказів, що підтверджують існування заявлених прокурором ризиків, надання ним неправдивих відомостей.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів наголошує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 жодним чином не порушує його основоположні права і свободи та фундаментальний конституційний принцип презумпції невинуватості, оскільки під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження суд не оцінює докази винуватості або не винуватості особи, а вирішує питання через призму існування ризиків, які дають достатні підстави для висновку про можливість здійснювати обвинуваченим будь-яких дій, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що з огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність інших зазначених вище істотних підстав у сукупності з фактом вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, вчиненого, в тому числі, в умовах воєнного стану, що дає підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення суду.

Ураховуючи викладене, клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Колегія суддів, вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Клопотання обвинуваченого та його захисника щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту судом відхиляється, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів, що такий запобіжний захід зможе запобігти виконанню обов`язків та заявленим ризикам.

Вказане оцінювалося судом під час розгляду попередніх клопотань, пов`язаних з застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, з указаною вище позицією суду щодо наявності існування ризиків та підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою погодився Миколаївський апеляційний суд 06 червня 2023 року під час перегляду в апеляційному порядку ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 травня 2023 року про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, а також 06 березня 2024 року під час перегляду в апеляційному порядку ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2024 року про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.

Щодо клопотання обвинуваченого про зобов`язання сторони обвинувачення довести ризики, на які вона посилається в клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також дослідити всі ризики, які приводить сторона обвинувачення, колегія суддів виходить з такого.

Під час розгляду кожного клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою судом, у тому числі й клопотання, поданого в цьому судовому засіданні, судом, з урахуванням приписів статей 7, 176-178 КПК України, щоразу оцінювалися наявні ризики на предмет їх існування та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінювались у сукупності всі обставини для застосування запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, вказане клопотання обвинуваченого зводиться до заперечень щодо клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які були враховані судом під час розгляду вказаного клопотання прокурора.

Отже, указане клопотання обвинуваченого є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 331, 369-372, 615 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стоком на 60 днів з 01 лютого 2024 року до 31 березня 2024 року включно із можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05 квітня 2024 року о 15.00 год. через перебування колегії суддів у нарадчій кімнаті з 28 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року по цій справі.

Головуючий суддя: Судді:

_________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3