ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 Справа №607/3118/24 Провадження №1-кп/607/1140/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001929 від 09 серпня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернопіль, громадянку України, з середньою освітою, непрацюючу, неодружену, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_5 строк дії воєнного гнану в Україні неодноразово продовжено та на даний час скасовано не було.

Так, в умовах воєнного стану, а саме 07 серпня 2023 року, близько 18 год. 45 хв., у ОСОБА_3 , яка перебувала поблизу буд. АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, а саме 07 серпня 2023 року, близько 18 год. 45 хв., перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, дістала із зелених насаджень вживаний дорослий велосипед червоного кольору, 2018 року виготовлення, невстановленої торговельної марки, вартістю 1300 грн.

В подальшому ОСОБА_3 місце злочину покинула із вказаним велосипедом, після чого реалізувала велосипед у ломбарді, спричинивши своїми діями майнову шкоду ОСОБА_6 в розмірі 1300 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини його вчинення, вказавши, що 07 серпня 2023 року, близько 18 год. 45 хв., перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_2 , таємно викрала велосипед червоного кольору, який в подальшому здала в ломбард. На даний час, вона відшкодувала потерпілому вартість викраденого майна в повному обсязі. У вчиненому обвинувачена розкаялась та просить її суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачена ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, характер та наслідки вчиненого злочину, ставлення обвинуваченої до нього та поведінку після його вчинення, особу винної, зокрема те, що вона раніше не судима, майновий стан обвинуваченої є непрацюючою, неодружена, обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 , їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинувачену, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Поряд з цим, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, оскільки виправлення останньої можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачена визнала свою вину, добровільно відшкодувала завдану шкоду, із врахуванням її характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 , в період дії іспитового строку, на неї слід покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1