Провадження № 1-кс/760/2622/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003706 від 21 листопада 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» моделі «S7» з IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено 21 листопада 2023 року під час проведення огляду місця події, а саме огляду службового кабінету судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. П. Потєхіна, 3, користувачем якого є суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНПу м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003706 від 21.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 21 листопада 2023 року до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , про те, що 21.11.2023 приблизно о 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив в залі судового засідання свій мобільний телефон із увімкненим диктофоном, чим можливо здійснив втручання у діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов?язків.

21 листопада 2023 року в період часу з 12 год. 30 хв. по 12 год. 55 хв. слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, телефонів, електронних носіїв, які можуть містити інформацію, підтверджуючу факт вчинення злочину, на підставі ст. 237 КПК України було проведено огляд місця події, а саме огляд службового кабінету судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. П. Потехіна, 3, користувачем якого являється суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Під час проведення огляду місця події в службовому кабінеті судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» моделі «S7» з IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено до спец. пакету CRI1 1020033.

Вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речового доказу, а також запобігання можливості його приховування, знищення або відчуження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року матеріали клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003706 від 21 листопада 2023 року направлено до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 27 лютого 2024 року визначено для розгляду клопотання слідчого суддю Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому та вказав, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, оскільки є знаряддям вчинення злочину.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибуття адвоката в судове засідання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із терміновим представництвом іншого клієнта у ТЦК Оболонського району.

Слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання за відсутності власника майна та його представника, які були належним чинмо повідомлені про дату, час та місце судового засідання, протее доказів поважності причин неявки в судове засідання не подали.

Разом з тим у судовому засіданні 11 березня 2024 року власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання, просили у його задоволенні відмовити.

Також у судовому засіданні 11 березня 2024 року за клопотанням представника власника майна будо допитано свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що він разом з власником майна ОСОБА_8 21 листопада 2023 року брали участь у судовому засіданні у справі №752/8834/20 в Голосіївському районному суді м. Києва. Розгляд справи відбувався у відкритому судовому засіданні. Коли він прийшов до залу судових засідань, побачив на столі мобільний телефон, який був увесь час на столі під час судового розгляду. Після завершення судового засідання всі учасники вийшли із залу, до нього у коридорі звернулася секретар судового засідання, яка винесла з кабінету мобільний телефон і запитала, чий він. Однак йому не було відомо, чий це телефон. Секретар забрала телефон та повернулася до кабінету.

У судовому засіданні 11 березня 2024 року також було відмовлено власнику майна у задоволенні його клопотання про долучення доказів.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, допитавши свідка, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови про визнання речового доказу від 21.11.2023 року мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» моделі «S7» з ІМЕІ: НОМЕР_1 визнно речовим доказом у кримінальному провадження №0003706 від 21 листопада 2023 року.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту майна, яке вилучене під час огляду місця події 21 листопада 2023 року службового кабінету судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону чорного кольору марки «Samsung» моделі «S7» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки є знаряддям вчиненого злочину.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таке втручання в право особи на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0003706 від 21 листопада 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України, яке було вилучено 21 листопада 2023 року час проведення огляду місця події службового кабінету судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за адресою м. Київ, вул. П.Потєхіна, 3, а саме мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» моделі «S7» з ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1