ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8519/24
провадження № 1-кс/753/1404/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Горностаївського районну Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , 20 квітня 2024 року, близько 15 год 44 хв, умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись в трамваї № 8 який рухався від ст. м. «Лісова» в напрямку вул. Харківське шосе, в м. Києві, помітив як до салону трамвая зайшла раніше незнайома йому жінка ОСОБА_7 , у якої на шиї перебував золотий ланцюжок з золотим кулоном «Божої Матері», в цей час, ОСОБА_4 , переслідуючи свої корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив відкрито заволодіти майном яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 прослідував слідом за ОСОБА_7 , яка вийшла з трамвая та попрямувала до буд. АДРЕСА_2 .

Того ж дня, приблизно о 16 год 10 хв ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, зайшов слідом за ОСОБА_7 , до під`їзду № 4 вказаного житлового будинку, а саме до ліфтової кабіни ліфту.

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, пересвідчився що на поверсі відсутні сторонні особи крім нього та потерпілої, підійшов до ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала біля вхідних дверей ліфта, та шляхом ривка із шиї відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 10 грамів, 585 проби, вартістю 20 862,80 грн. та золотим кулоном у вигляді «Божої матері», вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 4 172,56 грн., в наслідок чого ОСОБА_7 , не втрималась на ногах та впала на підлогу.

У подальшому, ОСОБА_4 не зважаючи на присутність потерпілої яка усвідомлювала відкритий характер викрадення її майна, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілій на загальну суму 25 035,36 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Завадівка, Горностаївського районну Херсонської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186, та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вчинення вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання, переховуванню від органу досудового слідства, прокуратури та суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні. Потерпілий та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого, свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання які йому стали відомі з додатків доданих до клопотання;

- вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працевлаштований та немає джерела доходу, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, має не зняту на непогашену у встановленому законом порядку судимість.

При цьому більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі протоколу автоматичного розподілу вказане клопотання передане слідчому судді ОСОБА_1 .

Розгляд клопотання було призначено на 27 квітня 2024 року.

У судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від захисника, вину визнав та зазначив, що не одружений, освіта неповна середня, батьки померли, зареєстрований в м. Кривий Ріг з 2007 року, проживав в друга в Київській обл., працює неофіційно на птахофабриці, злочин вчинив бо думав, що залишився один, з горя.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0001955, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Групою слідчих СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001955, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

27 квітня 2024 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001955 від 21 квітня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0001955 вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 20 квітня 2024 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21 квітня 2024 року;

- протоколом огляду місця події від 20 квітня 2024 року;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколами перегляду відеозаписів;

- висновком експерта № 2200/24 від 26 квітня 2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, передбачений частиною четвертою статті 186 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми рокі.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, підозрюваним не надано жодних документів на підтвердження наявності у нього міцних соціальних зв`язків, не підтверджено його офіційне місце роботи та проживання, може бути перепоною для його перебування у територіальній близькості від місця розташування органу досудового розслідування та явки на виклик органу досудового розслідування чи суду. Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та потерпілого, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини першої, другої статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, підозрюваний раніше судимий за вчинення майнових злочинів, має не зняту на непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне місце роботи та джерело доходу, наявність судимості, та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_4 , від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам.

Однак прокурором не наведено обгрунтованих мотивів, які б вказували на наявність підстав для визначення підозрюваному застави у найбільшому розмірі передбаченого для тяжких злочинів.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вид кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , суд вбачає підстави для визначення розміру застави у середньому розмірі передбаченого для тяжких злочинів, і вирішив, що достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

Оскільки ступінь існуючих ризиків є досить високим, суд визнає виправданим покладення на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки; не відлучатися з населеного пункту за місцем реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196 206 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 27 квітня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_4 , підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_4 , зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дія ухвали закінчується 25 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1