справа № 361/250/17
провадження № 1-кп/361/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України в межах кримінального провадження № 0004818 від 18.11.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , освіта вища, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ухвалою суду від 09.05.2023 після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддею ОСОБА_1 вказану справу прийнято до свого провадження та було призначено судове засідання з викликом учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить задовольнити подане ним клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження відносно нього в цій частині, так як подія, за фактом якої обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 15.11.2016, отже минуло сім років. Обвинувачений ОСОБА_4 ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду не ухилявся від слідства і суду, строк притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України (дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків) сплив, а сам обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення не визнає, суть обвинувачення та наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, надав свою згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор не заперечує проти задоволення судом заявленого захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи №361/250/17, суд дійшов наступних висновків.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні 15.11.2016 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а також у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Незалежно від позиції сторони захисту, перш за все обвинуваченого, який заперечував висунуте проти нього обвинувачення, в тому числі за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов'язаний з'ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 2 ст. 12 КК України).

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні 15.11.2016 закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, санкцією якої станом на день розгляду справи передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України на момент розгляду справи являється кримінальним проступком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону на час розгляду клопотання особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , мала місце 15.11.2016, визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 15.11.2019.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового злочину чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено, а тому підстав вважати про протилежне у суду немає.

Таким чином визначений ст. 49 КК України трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув і обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі ст. 49 КК України.

Визнання винуватості є правом, а не обов'язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання ним свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання, так як передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов'язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину. На цьому наголосив Верховний Суд постанові від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18.

Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення за за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у зв'язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 7, 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0004818 від 18.11.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України закрити в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження № 0004818 від 18.11.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1