МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/716/24
Провадження № 1-кс/945/168/24
УХВАЛА

Іменем України

09 травня 2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 року за №0000122 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 року за №0000122 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала на адресу суду заяву про розгляд клопотання без її участі; заявлені вимоги підтримала та просила слідчого суддю задовольнити їх у повному обсязі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 в судове засідання не за`явився. При цьому, його представник адвокат ОСОБА_5 надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Одночасно просив слідчого суддю відмовити у задоволені клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Встановлено, що 31.03.2024 року приблизно о 17:00 годині в Миколаївській області між селом Благодарівка та селом Петрівка на ґрунтовій дорозі, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись зі сторони с.Благодарівка поблизу с.Петрівка здійснив виїзд за межі ґрунтової дороги з подальшим перекиданням, в результаті чого неповнолітній пасажир ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений до лікарні.

01.04.2024 року за даним фактом СВ відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000122 від 01.04.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

31.03.2024 року в ході проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_7 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій та судових експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Частиною 5 статті 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені вимоги прокурором були дотримані.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно вимог ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, у клопотанні прокурором доведено наявність підстав вважати, що тимчасово вилучене майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події 31.03.2024 року відповідає критеріям статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, тобто воно має ознаки речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, наклавши арешт на майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події 31.03.2024 року.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2024 року за №0000122 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 31.03.2024 року, а саме: автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та який фактично перебував у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Роз`яснити, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

09.05.2024