Справа № 216/619/23
Провадження № 1-кп/177/64/24
У Х В А Л А

27.06.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву захисника ОСОБА_10 про відвід прокурора ОСОБА_3 ,

встановив:

У провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України..

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 з підстав наявності обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості прокурора під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні. Клопотання обґрунтовував тим, що вироком Центрально-Міського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11 2022 року (справа №216/4663/23) у кримінальному провадженні за № 0001062 обвинувачену ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ст. 396 ч 1 КК України на підставі угоди про визнання винуватості з прокурором до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки. 22.05.2024 року відповідно до визначеного судом порядку дослідження доказів у судовому засіданні за участі захисника було допитано свідка ОСОБА_12 , яка надала протилежно відмінні покази від тих, які були надані нею як свідком та покладено у вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2022 року, а саме, що процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0001062 Чеботова ТВ., яка за посадою є прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області відносно ОСОБА_12 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000756 від 12.07.2022 р за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 4, 263 ч. 1, 307 ч. 1 КК України чинила на неї тиск, погрози та примушувала давати неправдиві покази, що останні вчинили злочин (розбій), який в дійсності останні не вчиняли У разі незгоди на пропозицію прокурора ОСОБА_12 погрожувала співучастю у тому ж злочині, що нібито вчинили ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , передбачений у ст. 187 ч 4 КК Україні та за ст. 307 ч 1 КК України. Також прокурор ОСОБА_13 .В наполягала на написанні ОСОБА_12 заяви на її ім`я щодо нібито тиску на неї як свідка з боку обвинувачених, задля необхідності наявності «ризиків» з метою продовження строків тримання під вартою останнім

Зі слів ОСОБА_12 22.05.2024 року прокурор ОСОБА_3 через конвой, шляхом телефонного дзвінка, наполягала на тому, щоб ОСОБА_12 при її допиті у якості свідка надала «потрібні покази», тобто ті, які не відповідають дійсності, в частині обмови обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, якого вони не скоювали Також прокурор просила, щоб ОСОБА_12 не мала захисника, що не може не дивувати

У зв`язку із засудженням 26.03.2024 р ОСОБА_12 Саксаганським районним судом м. .Кривого Рогу у кримінальному провадженні № 0000136 за ст. 121 ч. 1 КК України до реального строку покарання, а саме до 5 років 2 місяців позбавлення волі, насамперед, через наявний вирок Центрально-Міського районного суду м Кривого Рогу від 10.11.2022 р за ст. 396 ч. 1 КК України, прокурор Чеботова ТВ натякала на її «можливостях» допомогти скасувати оскаржуваний вирок у Дніпровському апеляційному суді в обмін на потрібні неправдиві покази щодо обмови ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, якого вони не скоювали.

Крім того, засудження ОСОБА_12 на підставі угоди за відсутності вироку, який набув чинності відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст 187 ч 4, 263 ч 1, 307 ч. 1 КК України порушує вимоги Конвенції, про що говориться у Постанові ККС ВС від 26.05.2021 р (справа № 263/15273/17).

Підписуючи угоду про визнання винуватості з ОСОБА_12 за ст. 396 ч 1 КК України та зазначаючи прізвища ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як осіб, які скоїли відносно ОСОБА_4 злочин, передбачений ст. 187 ч 4 КК України прокурором ОСОБА_15 не представлено доказів, що стосовно них наявні вироки, які вступили в законну силу, чим порушено конституційний принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

У подальшому, неправдиві покази свідка ОСОБА_12 та вирок суду відносно неї за ст. 396 КК України стали підставою для складення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.ст. 187 ч. 4, 307 ч. 1, 263 ч 1 КК України та безпідставного тримання під вартою тривалий час, що у сукупності є створенням штучних доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією. ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через умисні протиправні дії прокурора ОСОБА_3 є потерпілими від вказаних злочинів, відповідно до вимог ст. 55 КПК України, ст. 34 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практики Європейського суду з прав людини з цього питання

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_11 кожен окремо, підтримали клопотання.

Обвинувачені підтримали клопотання захисника ОСОБА_10

Потерпілий та його представник заперечували проти задоволення клопотань пор відвід прокурорів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід. Зазначила, що участь прокурора у іншому кримінальному провадженні не є підставою для відводу. Додатково зазначила, що щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона не підписувала ні підозру, ні обвинувальний акт.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 77 КПК України визначено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України). За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 80 КПК України).

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, окрім того частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд вважає, що наведені захисником ОСОБА_10 у заяві про відвід прокурору обставини, не є достатніми підставами для висновку про упередженість прокурора чи його необ`єктивність.

Наявність вироку щодо свідка у іншому кримінальному провадженні, не свідчить про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості або особистій заінтересованості зазначеного прокурора, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з його процесуальними діями не є такими даними.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що захисником не доведено існування підстав заінтересованості або обставин з посиланням на докази, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора в результатах даного кримінального провадження, із врахуванням вимог ст. 80 КПК України, згідно якої відвід повинен бути вмотивованим, суд вважає, що підстави задоволення заяви про відвід прокурору ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 77,80,81 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_10 про відвід прокурора ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28.06.2024 о 14-00 годині.

Суддя ОСОБА_1