Справа № 362/1462/24
Провадження № 1-кп/362/387/24
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 19.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що спливає строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися. Вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, обвинувачений не має постійного місця проживання, оскільки факт його проживання за адресою, зазначеною у обвинувальному акті, нічим не підтверджено, а будинок, у якому зареєстрований, давно зруйнований, його родина не проживає там з 1996 року.

Також прокурор просив суд призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо міри покарання поклався на розсуд суду. Завдана шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і пояснив, що має постійне місце проживання у м. Києві, де проживає у цивільному шлюбі, на його утриманні перебуває малолітня дружина. Пояснив, що свою винуватість визнає, а тому не має наміру переховуватися від суду чи здійснювати вплив на потерпілого чи свідків.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти такого клопотання прокурора вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим з огляду визнання його підзахисним своєї провини та повне відшкодування завданої шкоди.

Сторона захисту не заперечила проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Даний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду. Не існує підстав для закриття його на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України.

Судом не встановлено жодних перешкод для призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні виходячи із обсягу пред`явленого обвинувачення.

Щодо клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави.

Суд, оцінуючи заявлене клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом - слідчими суддями Фастівського міськрайонного суду Київської області - надано відповідні висновки про наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, вирішуючи дане питання судом встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та до моменту вирішення вищезазначеного клопотання прокурора не змінилися обставини, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу, що дає суду підстави вважати, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, яке воно сформульовано у обвинуваченні, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, а також тяжкість можливого покарання у межах санкцій ч. 4 ст. 185 ККУкраїни, яка передбачає позбавлення волі від 5 до 8 років, суд вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Також суд враховує, що ОСОБА_4 є судимою особою, що вказує на можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючі фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого. Крім того, суду не надано доказів тому, що обвинувачений має постійне місце проживання, натомість зареєстрований в іншому населеному пункті далеко за межами Київської області.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, раніше судимий ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні, анкетні дані яких йому достеменно відомі, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

При вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення сторін кримінального провадження, оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування вищезазначених ризиків та їх незмінності.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної його процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Отже, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу є обґрунтованим.

Поряд з цим, суд вважає за можливе визначити заставу як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Так, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК). Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Визначаючи обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, та доходить до висновку про визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На думку суду, такий розмір застави буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, які зазначені вище, є справедливим і здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а у разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в обсязі, визначеному судом.

Керуючись 176-178, 182-183, 193-194, 197, 314-316, 309, 369-372, 615, КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 11 травня 2024 року включно.

Обрати як альтернативу даному запобіжному заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідка, потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Закінчити підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області на 13.03.2024 о 14:25 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Затвердити сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Ухвала суду у частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1