справа № 362/597/22
провадження № 1-кп/362/211/24
ВИРОК

Іменем України

20.05.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року за № 0000030, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия Івано-Франківської області, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , має вищу освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні передбаченого частиною 2 статті 412 КК України злочину.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_5 ;

прокурор ОСОБА_6 ;

представник потерпілого ОСОБА_7 ;

представник потерпілого ОСОБА_8 ;

представник потерпілого ОСОБА_9 ;

представник потерпілого ОСОБА_10 ;

представник потерпілого ОСОБА_11 ;

обвинувачений ОСОБА_12 ;

захисник адвокат

ОСОБА_13 . Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_12 , будучи начальником обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_2 , під час тимчасового виконання обов`язків заступника командира ескадрильї - начальника інженерно-авіаційної служби 2 ескадрильї, у порушення вимог статей 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1, 4 глави 4 розділу XIX Правил виконання польотів державної авіації України, пунктів 1, 2 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України, пункту 1; розділу 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі військової частини НОМЕР_2 , пункту 8.5.4 Інструкції з виконання польотів в районі аеродрому «Васильків», 10 березня 2021 року близько 20:36, через особисту недисциплінованість і несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_3 (Литовська реєстрація), в`їхав на аеродром військової частини НОМЕР_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де, рухаючись по магістральній руліжній доріжці аеродрому в напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, неумисно здійснив зіткнення з буксируваним багатоцільовим винищувачем МІГ-29МУ1 бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 , чим спричинив інші тяжкі наслідки, що виразилися у нанесенні державі в особі військової частини НОМЕР_2 майнової шкоди у розмірі 1 524 375,48 грн. та підриві боєздатності підрозділу Збройних Сил України.

Так, на обліку у військовій частині НОМЕР_2 перебуває військова техніка - багатоцільовий винищувач МіГ-29МУ1, бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 (далі літак МіГ-29МУ1 б/н 08).

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 лютого 2020 року № 131 капітан ОСОБА_12 призначений на посаду начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16 березня 2020 року № 51 капітана ОСОБА_12 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та тимчасово допущено до виконання обов`язків за посадою начальника обслуги обслуговування літаків, двигунів і засобів аварійного покидання літака інженерно-авіаційної служби 2 авіаційної ескадрильї.

Наступного дня, 17 березня 2020 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № НОМЕР_6 капітан ОСОБА_12 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

12 жовтня 2021 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № НОМЕР_7 на капітана ОСОБА_12 тимчасово покладено виконання обов`язків за вакантною посадою заступника командира ескадрильї - начальника інженерно-авіаційної служби 2 ескадрильї.

Під час проходження військової служби капітан ОСОБА_12 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами статей 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, берегти державне майно, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до вимог пунктів 1, 4 глави 4 розділу XIX Правил виконання польотів державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року № 2, ОСОБА_12 несе відповідальність за справність повітряних суден, своєчасність та якість підготовки особового складу інженерно-авіаційної служби та повітряних суден підрозділу до польотів. Після закінчення польотів він зобов?язаний, окрім іншого, контролювати дотримання вимог безпеки при буксируванні повітряного судна.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Пунктом 1 розділу І Інструкції з експлуатації аеродромів державної авіації України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 липня 2013 року № 441 надано визначення, що льотне поле - це основна частина аеродрому, що включає льотну смугу (льотні смуги), руліжні доріжки, місця стоянки, майданчики для посадки вертольотів, технічні позиції для наземного обслуговування повітряного судна, радіосвітлотехнічне обладнання. Руліжна доріжка - це визначений шлях на сухопутному аеродромі, встановлений для руління повітряних суден та призначений для з?єднання однієї частини аеродрому з іншою. Магістральна руліжна доріжка - це руліжна доріжка, що з?єднує кінці злітно-посадкової смуги і забезпечує руління повітряного судна від одного кінця злітно-посадкової смуги до іншого по найменшій відстані.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів повітряних суден державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 2015 року № 761 (далі - Правила аеродромно-технічного забезпечення польотів) та пункту 1 розділу 3 Інструкції щодо організації руху автомобільного, спеціального транспорту та пішоходів на аеродромі військової частини НОМЕР_2 , в`їзд на льотне поле аеродрому дозволяється тільки засобам наземного забезпечення польотів та транспортним засобам авіаційної частини, які виділені для забезпечення польотів. Перелік таких засобів розробляється заступником командира, відповідальним за аеродромно-технічне забезпечення польотів, та щороку затверджується наказом командира авіаційної частини. В`їзд на льотне поле інших транспортних засобів дозволяється тільки за разовими перепустками, які оформлюються комендантом аеродрому в установленому в авіаційній частині порядку.

Пунктами 2, 3 глави 3 розділу VI Правил аеродромно-технічного забезпечення польотів визначено, що рух транспортних засобів всіх типів на аеродромі здійснюється відповідно до схеми руху по визначеним маршрутам та напрямках. Для руху транспортних засобів на аеродромі облаштовуються автомобільні дороги, які забезпечують безперешкодний проїзд транспортних засобів із місць стоянки до повітряних суден, складів інших об`єктів аеродрому та виключають забруднення штучних покриттів льотного поля. Схемою руху може бути передбачено використання окремих ділянок руліжних доріжок для руху транспортних засобів із дотриманням особливих заходів безпеки.

Схемою руху автомобільного транспорту та пішоходів по аеродрому військової частини НОМЕР_2 передбачено, що на аеродром допускається тільки автомобільна та спеціальна техніка, яка задіяна для забезпечення польотів чи обслуговування літальних апаратів.

Пунктом 8.5.4 Інструкції з виконання польотів в районі аеродрому «Васильків» передбачено, що по аеродрому дозволяється рух автотранспортної техніки, призначеної тільки для забезпечення обслуговування авіатехніки і виконання аеродромної роботи. Виїзд на аеродром на особистому транспорті категорично забороняється.

Так, відповідно до Плану бойової підготовки, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , Постановки завдання на польоти керівному складу військової частини НОМЕР_2 , командирам авіаційних ескадрилій та підрозділів забезпечення від 09 березня 2021 року, Постановки завдання на польоти авіаційному персоналу військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 від 09 березня 2021 року, у військовій частині НОМЕР_2 у період з 10 по 12 березня 2021 сплановано проведення навчальних польотів, до яких залучалися наступні повітряні судна: МіГ-29 - 3 одиниці, МіГ-29УБ - 2 одиниці, Л-39 - 1 одиниця.

Відповідно до розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 (по аеродромно-технічному забезпеченню польотів) від 09 березня 2021 року № 327, на 10 березня 2021 року для забезпечення польотів виділено необхідну техніку та оточення, у тому числі літак МіГ-29МУ 1 б/н 08.

Окрім цього, що 10 березня 2021 року навчальні польоти проводилися у період з 13 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. По завершенню польотів, близько 20 год. 30 хв. літак МіГ-29МУ1 б/н 08, який залучався до польотів, буксирувався по магістральній руліжній доріжці за допомогою аеродромного пересувного агрегата АПА-5Д на базі автомобіля УрАЛ-4320 до місця стоянки літаків 2 авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_2 .

Однак, 10 березня 2021 року, близько 20 год. 36 хв., під час буксирування літака МіГ-29МУ1 б/н 08, капітан ОСОБА_12 неумисно, проте діючи всупереч наведених вимог закону, правил, інструкцій та своїх службових обов?язків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на автомобілі марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_3 (Литовська реєстрація), по магістральній руліжній доріжці аеродрому військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , у напрямку стоянки 2 авіаційної ескадрильї, здійснив зіткнення із задньою частиною буксируваного літака МіГ-29МУ1 б/н 08, внаслідок чого літак зазнав механічні та термальні пошкодження на загальну суму 1524375,48 грн. (що на час вчинення злочину у п?ятсот у більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян), унеможливило подальше використання зазначеного літака за призначенням, чим підірвало боєздатність підрозділу Збройних Сил України, спричинивши інші тяжкі наслідки.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин і їх оцінка

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 надав показання, відповідно до яких вину в пред`явленому обвинуваченні він не визнав, пред`явлений до нього цивільний позов вважає безпідставним.

Так, ОСОБА_12 зазначив, що йому доводилося при виконанні польотів на власному авто відвозити та привозити несправні та відремонтовані блоки, щоб відновити роботу літака. Дуже часто, майже щодня, доводилось залишатися після роботи, так як під час робочого дня у 8 годин, не встигав фізично виконувати усі поставлені командуванням задачі. За браком особового складу ескадрильї, величезна територія, яка постійно потребує догляду, багато літаків на зберіганні, бойове чергування, польоти, наряди з охорони території ескадрильї. Територія військової частини та аеродрому дуже велика, наприклад, від штабу до 2 АЕ приблизно 3 км, за день доводилося їздити два-три рази, а то й більше, по службовим питанням, тому автомобіль був просто необхідним, щоб зберегти час та сили для виконання поставлених завдань та задач. Все це забирало дуже багато сил, стан здоров`я став погіршуватись, повернулись короткочасні запаморочення, нікому про це не говорив, крім дружини, хотів дослужити до 25 років вислуги.

10 березня 2021 року був день польотів. Інженерно-технічний склад виходить на польоти за чотири з половиною години до початку льотної зміни і покидає аеродром через півтори години після завершення польотів. 10 березня 2021 року польоти мали виконуватись з 13.00 до 20.00 год., тому інженерно-технічний склад мав працювати з 8.30 до 21.30 години.

Після шикування, яке було о 8.30, він їздив до магазину будматеріалів за рулеткою, так як йому була поставлена задача зробити заміри прихованого командного пункту, скласти його план та віддати складений план на затвердження.

Під час обідньої перерви підвозив капітана ОСОБА_14 до банку, після чого зайшли з ним до штабу по службовим питанням на 15 хвилин. Через відкриті двері планового відділу, побачив ОСОБА_15 і у неї на столі стояла відкоркована пляшка шампанського, що вона з нею робила він не знає, особисто з нею не розмовляв. Твердження ОСОБА_15 , що під час обідньої перерви що він був у стані алкогольного сп`яніння, вважає це наклепом.

Крім того, о 14:46 виїхав з частини в місто разом з ОСОБА_14 . В місто того дня він виїжджав п`ять разів. Самопочуття того дня було не дуже. Ближче до вечора відчув дуже сильну хворобливу втому (біль у задній частині голови, сухість у роті, німіли ноги, тремтіли руки), зателефонував дружині і розповів про своє погане самопочуття, про свій стан. Приблизно о 20:10 дружина наказала йому терміново приїхати та забрати її з роботи, сказала, що необхідно їхати додому, виміряти тиск та прийняти ліки. Він виїхав з частини та забрав з роботи дружину. Приїхали додому і дружина поміряла тиск, він був зависокий 220 на 120, дала йому ліки, попросила залишитися вдома.

На території військової частини він піднімався на 2 поверх будинку висотного спорядження та не дійшовши до другого поверху йому несподівано стало зле. Спустившись на вулицю, сів до власного авто і прийняв рішення чим швидше доїхати до стоянки 2 АЕ, де був кабінет і там тримав ліки. Під`їхавши до зони аеродрому, глянув на стоянку літаків, яка освітлювалась дуже яскраво ЛЕД лампами, всі літаки нібито стояли на своїх місцях, вирішив, що всі літаки вже транспортовані до стоянки і зона руліжних доріжок вільна, а тому, скорочуючи відстань та економлячи, поїхав до місця дислокації особового складу 2 ї АЕ по руліжній доріжці зі швидкістю 40-45 км/год. Останнє, що пам`ятає - вогні ліхтарів освітлення території горіли не всі. Як трапилось саме ДТП не пам`ятає, втратив свідомість. Надалі відчув нестерпний біль і прийшов до тями. Побачив літак «МиГ-29», з соплом двигуна якого зіткнувся автомобілем, та вогонь, який охопив сопло літака. Зіткнення сталось приблизно о 20 години 40 хвилин 10 березня 2021 року. Від зіткнення сильно вдарився об руль автомобіля. Після гасіння пожежі, повернувся до автомобіля, присів на сидіння при відкритій передній дверці машини,знаходився в стані шоку, погано розумів свої дії та керував своїми діями виключно на рівні інстинктів. Взяв з заднього сидіння автомобіля півлітрову пляшечку антисептика для полоскання рота, який завжди був з ним, але вона була пуста. Після чого з заднього сидіння автомобіля взяв пляшку саморобного антисептика, який виготовляв сам для дезінфекції, та почав цим засобом обробляти рани лиця та полоскати рани в роті від крові, яка спеклась та в намаганні притупити хоч якось біль. Прибула військова санітарна служба, яка повезла його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зазначив, що 10 березня 2021 року спиртні напої чи наркотичні засоби не вживав, на території військової частини від проходження тестування на стан сп`яніння не відмовлявся та пройти такий тест ніхто йому не пропонував. Оскільки не надавали допомогу, то він самостійно витягнув стоматологічний протез, вирвавши і другий опорний зуб та з періодичністю хвилин через 15 полоскав розбиту вщент ротову порожнину спиртовим антисептиком, намагаючись тримати її в стані оніміння. У лікарні Алкотестер взяти до рота не міг, були розбиті зуби та губи не дозволяли затиснути його правильно, казав, що полоскав ротову порожнину антисентиком на спирту і Алкотестер обов`язково покаже стан алкогольного сп`яніння, а лабораторний аналіз крові буде більш об`єктивним. Десь приблизно о 01:00 годині ночі виїхали до Військового шпиталю в м. Київ, їхали чомусь дуже довго, приїхали о 3.00 ночі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання, відповідно до яких ОСОБА_12 побачив уперше у ІНФОРМАЦІЯ_3 , знає, що він будучи військовим здійснив зіткнення з літаком 10 березня 2021 року. Так, ОСОБА_12 , керуючи транспортним засобом із іноземними номерами на території військової частини на злітній полосі здійснив зіткнення. Чергова частини ВП1 Обухівського РУП повідомила про подію на території військової частини. Він разом із ОСОБА_17 під`їхали на КПП, їх перевірили та запустили на територію. На місці вони побачили розбитий автомобіль, почали розпитувати про обставини: цікавились, хто був за кермом автомобіля, потім побачили в машині пляшку спиртного, пива об`ємом 2,2л. з остатками пива та виникла підозра, що водій в стані алкогольного сп`яніння, відразу подзвонили, щоб відправили патруль до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проведення огляду водія на стан сп`яніння. Їм повідомили, що їдуть працівники ДБР і військова прокуратура. Пізніше він приїхав на приймальне відділення лікарні, де були працівники патрульної поліції, був ОСОБА_12 , особисто з ним він не спілкувався, але бачив його, той на зовнішній вигляд, який мав усі ознаки алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння в його ( ОСОБА_16 ) присутності не проводився. На ОСОБА_12 була кров, йому надавали медичну допомогу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав показання, відповідно до яких із ОСОБА_12 раніше знайомий не був. У березні 2021 року в вечірній час він, будучи слідчим Відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ в Київській області, виїхав за повідомленням щодо факту ДТП на території військової частини в місті Василькові по вул. Декабристів. На місці побачили автомобіль і літак; було пошкоджено передню частину автомобіля та задню ліву частину літака. В автомобілі Фольксваген було видно пляшку з-під алкоголю, був різкий запах алкоголю в салоні автомобіля Фольксваген, пляшка лежала з під пива з половинної ємністю. В автомобілі була пошкоджена передня частина, розбите лобове скло, обгоріла передня частина авто, в у літака - задня пошкоджена частини. ОСОБА_12 на місці події не було, були військові та був у жорсткій сцепці вантажний авто прикріплений до літака. Вантажний авто точно мав світло, маячки були на авто. Водій ( ОСОБА_12 ) був у лікарні, їм повідомили, щоб в лікарню під`їхали до потерпілого. Пізніше їм повідомили, що обставини події будуть розслідуватись Державним бюро розслідувань. Вони поїхали до Васильківської лікарні. ОСОБА_12 перебував у Васильківській лікарні, зовні було видно, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, у нього був наявний запах алкоголю, але проходити огляд на стан сп`яніння він відмовлявся. У ОСОБА_12 було поранене обличчя, медики надавали йому допомогу. Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння він ( ОСОБА_17 ) особисто не фіксував. ОСОБА_12 був в неадекватному стані, не надавав пояснень, дуже грубо себе поводив, не надавав пояснення та відповіді на будь які питання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав показання, відповідно до яких він знайомий з ОСОБА_12 , був на той час його підлеглим обіймав посаду старшого техніка літака. Знає, що було ДТП з військовим літаком, 10 березня 2021 року близько 9 вечора , точного часу не пам`ятає, в темну пору; була зміна польотів, після закінчення яких виконувалась робота по відбуксируванню літаків. Буксирування літака за інструкцією відбувається з навігаційними вогнями, швидкість не більше 50 км/год; він був старшим в кабіні тягача, та технік літака, який також знаходиться в кабіні літака. Він (свідок) відбуксировував літак на стоянку, будучи в кабіні, як тагач. Не доїжджаючи до стоянки літака, відчув позаду удар, не зрозумів, що трапилося, думав, що буксирувальний пристрій від`єднався; включив ліхтар та побачив, що біжать люди до літака, кричать, щоб визвати пожежних та брати вогнегасники. Він не зрозумів, що трапилося, а коли вийшов до задньої частини літака, то побачив машину, яка в`їхала в правий двигун літака та почалося загоряння. Це був автомобіль Фольксваген, яким керував капітан ОСОБА_12 , хоча по рулічній доріжці особистими автомобілями їздити заборонено. Необхідно було приймати всі дії по гасінню пожежі, викликали швидку, він вліз в кабіну та перекрив пожежні крани літака, потім почали штовхати літак від машини. Щодо пошкодження літка то в ньому після ДТП пошкоджений правий двигун, частина реактивного двигуна пошкоджена, можливо стабілізатор. У двигуні були особисті речі, маска очисник скла, сумка з речами які потрібні для обслуговування літака. Під двигуном текло паливо і горіло. Частково було загоряння автомобіля, моторного відсіка. Момент зіткнення не бачив. Додатково пояснив, що літак спереду видно добре, а позаду погано, в темну пору доби практично не видно. На місці події з ОСОБА_12 не розмовляли; він вийшов в шоковому стані з машини. В момент зіткнення, при ударі пошкоджено буксирувальний пристрій, і штовхали вручну літак, паливо текло під літак. ОСОБА_19 буксирували на стоянку літаків, після того як потушили, наступний день в технічна експлуатаційна частини в/ч, не розбирали, фотографували, дивилися які пошкодження, наче б то слідчі. Розбирали літак пізніше, частково був присутній при розборці, всі побиті деталі, двигун, був знятий. ОСОБА_19 до ДТП був справний, був задіяний у польотах. У буксируванні літака був задіяний старший лейтенант ОСОБА_20 . Ліхтарів на рунічній доріжці немає, в тягача є освітлення, у літака також є освітлення, а при буксируванні моргають вогні, але позаду їх немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надала показання, відповідно до яких, вона з обвинуваченим ОСОБА_12 знайома, служили разом, у різних підрозділах. На час події, вона перебувала на посаді начальника обліково-планової групи інженерно-технічної служби. Не знає особливо нічого, були польоти та відбулося зіткнення, але нічого не знає, не бачила, не була присутня. 09 березня 2021 року була на роботі, а 10 числа захворіла та пішла на лікарняний. 09 березня її ОСОБА_22 колеги з колективу з днем НОМЕР_10 , був торт, пили чай з нагоди свята, чи був з ними ОСОБА_12 не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надав показання, відповідно до яких з обвинуваченим ОСОБА_12 знайомий з 2003 року, а спілкувалися з 2010 року, бо служили в одному підрозділі. На той час виконував обов`язки начальника інженерно авіаційної служби та начальника обслуги обслуговування в 2 ескадрильї. Про подію 10 березня дізнався від ОСОБА_14 вранці 11 березня, коли останній підвозив його на службу. У день події 10 березня 2021 після польотів та розбору польотів він поїхав додому приблизно в 21-30, було вже темно. Вранці 10 березня 2021 року він бачив ОСОБА_12 на шикуванні, а потім о 16:00 годин просив його, щоб відвіз його ( ОСОБА_23 ) забрати дитину із садочка, на що останній дав ключі від свого Т/З ОСОБА_24 на литовських номерах, після - ключі залишив у авто на стоянці, проблем із автомобілем не було, а ОСОБА_12 того дня більше не бачив. Йому не відомо щодо скарг ОСОБА_12 на здоров`я. Щодо правил буксирування літака після польотів пояснив, що буксируються технічним засобам, які експлуатують літальну техніку, а на особистому транспортному засобі не дозволяється бути присутнім на злітній полосі. Під час буксирування на крилах і на хвості розпізнавальні знаки. Свідка ОСОБА_21 знає як начальника інженерно планового відділу, в штабі працювала на той час з ним. Він особисто не вітав її зі святом, бо майже не був у штабі. Від будинку висотного спорядження до місця зіткнення приблизно 600-700 метрів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав показання, відповідно до яких з обвинуваченим знайомий по службі. Перебував на посаді інженера авіаційної служби. Йому відомо про зіткнення 10 березня 2021 року, про яке дізнався в 20:00 годин, за участю автомобіля ОСОБА_12 , який виїхав на злітну полосу особистим транспортом. Старший інженер Кучер розповів про ЧП і що всі збираються в інженерному відділі; коли прибув там були 3-4 інженери у відділі; на місці зіткнення не був та нічого не бачив. Старший інженер подзвонив ОСОБА_25 , а він подзвони йому (свідку) та повідомив про подію, що машина врізалась в задню частині літака, інженери сказали, що врізався капітан ОСОБА_12 . Уточнив, що зранку 10 березня 2021 року ОСОБА_12 підвозив його до ескадрильї, брав документи, паспорта, заходив в мед пункт, потім підвіз його до штабу. Спілкувався з обвинуваченим до обіду, він підвозив до «ОщадБанку», там чекав деякий час. У ОСОБА_12 того дня запитував, чого червоне обличчя, той відповів, що все нормально, ознак алкогольного сп`яніння не бачив. Свідка ОСОБА_21 знає, у неї того дня був День народження, був торт з цієї нагоди, пили чай, там було десь 5 людей, ОСОБА_22 квітами та подарунком. Пізніше він з`їв шматочок торта в обідню перерву в штабі, чи вживали спиртні напої під час святкування йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав показання, відповідно до яких з обвинуваченим знайомий, в службових стосунках. Відомо, що ОСОБА_12 в`їхав на власному ТЗ у задню частину літака, але детально не пам`ятає. Це відбулося в березні 2021, закінчилися польоти та підлеглий особовий склад буксирував літака в 2 авіа ескадрилью. ОСОБА_12 виїхав на штучне покриття та намагався здійснити обгін літака та в`їхав у літак, чим пошкодив літак та автомобіль, тим самим порушив правила буксирування. Він (свідок) у військовій частині НОМЕР_2 з 2013 року, а на посаді з 2022 року, в обов`язки входить правильна експлуатація техніки, списання, звітність, відповідав за аеродром забезпечення польотів, контролювали виїзди на штучне покриття, обслуговували повітряні судна. Щодо здійснення буксирування, то воно проходить таким чином: до судна під`їжджає тягач та чіпляє літак, буксирує літак. Під час буксирування в літаку включені мачки по кроям крил, на тягачі включені сигнальні фонарі та ближнє світло фар. 10 березня 2021 року він був командиром батальйону та чекав прибуття на складі з технікою на розбір польотів. На момент зіткнення на аеродрому в`їзд на льотне поле є розмежування та стоять ворота. Після події приїхав через 15 хв. На місці події спілкувався з ОСОБА_12 , однак він нічого не повідомляв, не міг, його стан здоров`я не дозволяв, або алкогольне сп`яніння або шок в нього був, були всі ознаки, але він не може стверджувати бо не лікар. Коли приїхали, то літак горів, також горів і автомобіль. Взяли вогнегасники та загасили всі полум`я, пожежна машина приїхала через 3 хв. та допомагала. Далі на місце пригоди прибули працівники ВСП, поліції, ВАЇ, прокуратури, командування ВПК. Обвинуваченого ОСОБА_12 увезли в санітарну частину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав показання, відповідно до яких з обвинуваченим не знайомий. У березні 2021 року у Васильківській ЦРЛ, в темну пору доби, пізно увечері; ОСОБА_12 прибув у супроводі чоловіків у військовій формі, можливо ще була дружина. Зі слів знає, що ОСОБА_12 на території військової частини в`їхав автомобілем в літак. ОСОБА_27 повідомив, що ОСОБА_12 мав ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Ознаки тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не було; йому робили рентген грудної клітки, однак були візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, самого алкоголю не було чутно, було червоне обличчя; він не міг відповідати на питання, його поведінка була такою, що не відповідала обстановці. За зовнішніми ознаками обвинувачений перебував в стані сп`яніння: мовчазний, замкнутий, поведінка не відповідала обстановці. Особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на технічний засіб Драгер, а лабораторних досліджень у ІНФОРМАЦІЯ_3 не проводиться. Чи були на обличчі обвинуваченого подряпини не знає, тілесних ушкоджень візуально не було, після того він (свідок) пішов у відділення, а описував все черговий лікар, оскільки на кожне звернення громадян на прийомне відділення виписується амбулаторна кратка. Порядок такий, що коли привезли людину викликають відповідального лікаря, плюс профільних лікарів відповідно до виду травми, якщо була травма, того органу, роблять рентген відповідно до роду травми, кожен лікар оглядає та робить запис в амбулаторній картці, яка заводиться на кожне звернення громадян, а відповідальний лікар заповнює документи щодо алкогольного чи наркотичного сп`яніння, показники тиску, пульс, описує чи є факт вживання чи відмовляється від огляду на стан сп`яніння. Зі слів учасників пам`ятає, що ОСОБА_12 говорив, що випив та в`їхав у літак; чоловіки у військовій формі, які супроводжували ОСОБА_12 , повідомили, що було зіткнення автомобіля з літаком.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав показання, відповідно до яких він з обвинуваченим не знайомий, підстави його виклику до суду йому не зрозумілі; не пам`ятає, хто звертався за медичною допомогою у 2021 році; чув, що трапилася ситуація на аеродромі, але деталей не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала показання, відповідно до яких вона знайома з ОСОБА_12 , на той момент чергувала, як медичний працівник. О 21:00 в березні 2021 року працювала фельдшером медичної частини військової частини НОМЕР_2 , була черговою. Їй подзвонили та повідомили, що сталося ДТП. На автомобілі УАЗ приїхали на злітну полосу, сиділа на передньому сидінні в машині, бачила, що тушили пожежу, догорало. На місці ДТП, на аеродромі військової частини НОМЕР_2 пішла до ОСОБА_12 , який стояв у натовпі, оглянула його, не знає чи зуби вибиті, казав, що вдарився обличчям. У ОСОБА_12 були ознаки алкогольного сп`яніння, він похитувався, вона тримала його, щоб той не впав. Потім поїхали з ним до Васильківської лікарні на прийомне відділення. Під час переїзду супроводжувала його в машині, при тому він не полоскав рота та не пам`ятає, чи в його руках була пляшка. Довго чекали біля лікарні, до трьох годин, поки обстежували його. Лікарі вирішили, що необхідно доправити обвинуваченого в шпиталь у м. Києві, його забрали і повезли в військовий центральний госпіталь на Печерську; їхали втрьох, водій їхав за кермом, а вона та ОСОБА_12 на задньому сидінні. Під час руху ОСОБА_12 справив малу потребу в пляшку, де вона взялася вона не знає. Зовні візуально тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не було видно, передні зуби похитувалися. Додатково зазначила, що 10 березня 2021 року ОСОБА_12 до неї за медичною допомогою не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 надав показання, відповідно до яких знайомий з ОСОБА_12 по службі. Станом на 10 березня 2021 року був начальником медичної частини в/ч НОМЕР_2 . Того дня була звичайна літна зміна, бачив ОСОБА_12 біля будинку висотного спорядження та бачив біля власного автомобіля Фольксагена сірого кольору з майором ОСОБА_31 . ОСОБА_12 був нетверезий, пожав йому руку, той був п`яний, ОСОБА_32 підтримував його. Вечері 10 березня 2021 року в 20:25 подзвонила фельдшер і повідомила, що на аеродромі аварія, зіткнення на льотному полі. Приїхав санітарний автомобіль, командир наказав оглянути ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки мав почервонені обличчя; його відвези на приймальне віддалення лікарні. У ОСОБА_12 були подряпини на обличчі, він мав ознаки сп`яніння: невпевнена хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з рота; його супроводжувала до лікарні фельдшер. В лікарні також були ознаки та перегар з рота. Він ( ОСОБА_30 ) приїхав через 20 хв до приймального відділення, приблизно о 21:30; там були фельдшер, водій, працівники ВСП, 4 працівника поліції, представники прокуратури, родичі. Повезли спочатку на обстеження порожнини та черепа, а після знімків, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. ОСОБА_12 не погодився, пояснив, що в роті металоконструкція, яка змістилась. У руках ОСОБА_12 після ДТП пляшок не було, при собі в лікарні також не було. Приблизно о 00:30, після відмови ОСОБА_12 проходити огляд, черговий лікар прийняв рішення на транспортування ОСОБА_12 до центрального військового шпиталю, де у нього вже взяли кров для аналізу. У Васильківській ЦРЛ ОСОБА_12 був близько 3 годин. До шпиталю обвинуваченого супроводжував водій, черговий фельдшер. Свідок їхав та представники ДБР за ними.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_33 надав показання, відповідно до яких з ОСОБА_12 особисто не знайомий. Не пам`ятає дату, але у військовій частині НОМЕР_11 на її території сталося ДТП за участю автомобіля Фольскваген та військового винищувача МІГ29. Була темна пора доби, на аеродромі автомобіль Фольцваген, темно сірого кольору, та літак зіткнулися; автомобіль заїхав в задню частину літака. Він не пам`ятає, чи були на літаку проблискові маяки. Обвинувачений ОСОБА_12 стояв поблизу місця ДТП, мав запах алкоголю, почервоніння очей, мову п`яну, «невнятну». В автомобілі бачив 1 пляшку горілки та 2 пляшки пива; недопита пляшка горілки була попереду на пасажирському сидінні, а позаду - пиво об`ємом 2л. ОСОБА_12 відвезли у приймальне відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому задавали запитання, чи буде проходити огляд на стан сп`яніння, на що останній ухилявся.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала показання, відповідно до яких вона знайома з ОСОБА_12 , в робочих відносинах. Перебувала на посаді відповідального виконавця обліково-планового відділення інженерно планового відділення військової частини, її робоче місце було в штабі. 10 березня 2021 року о 13:30 вона зайшла до штабу в/ч НОМЕР_2 , зайшла в кабінет, одягла форму, вийшла в коридор, виходячи з коридору відкрились двері та вийшов ОСОБА_12 , за ним ще двоє, далі вийшла з коридору, а вони на вулицю, при цьому ОСОБА_12 виходив «по перилах». Він був у такому стані, що не міг вести діалог. Він вийшов з кабінету з двома військовослужбовцями «по стіні» та поїхав на аеродром. ОСОБА_12 тримався за стінку, мав запах алкоголю, був п`яний. Був з майором т.в.о. заст. командира з виховної роботи ОСОБА_34 і капітаном ОСОБА_14 , однак у них не було таких ознак; вони троє вийшли з приміщення, це була обідня перерва. ОСОБА_12 сів у свій автомобіль сірого кольору.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 надав показання, відповідно до яких з ОСОБА_12 знайомі, в службових відносинах. 10 березня 2021 року сталась подія на аеродромі, на території в/ч НОМЕР_2 , була пошкоджено авіаційна техніка. 10 березня 2021 року після завершення льотних завдання близько 20:34 годин йому затефонував командир по польотах, повідомив, що на робочому полі, горить літак. Він взяв із собою полковника ОСОБА_36 та вони разом прибули на місце події через 5 хв. після пригоди. Побачив, що на магістралі літак, у нього горить права затворка, від нього 20 м знаходиться автомобіль, як з`ясувалося, капітана ОСОБА_12 . Почали гасити пожежу та ліквідувати наслідки, йому повідомили що постраждалих немає, водій живий. ОСОБА_12 не бачив, а після ліквідації відбулося загоряння акумулятора авто, після цього прибули пожежна та санітарна машина. Загасили двигун літака, підняли капот. Оскільки подія нештатна, також була викликана поліція. О 21:30 прийшов ОСОБА_37 , повідомив, що ОСОБА_12 необхідна медична допомога, на що попросив йому підійти до нього. Була темна пора доби, побачив обвинуваченого за 15 м., він наближався, ходьба невпевнена, розмова невнятна, здалося, що був запах алкоголю, але не впевнений через присутній запах гарі. Той підійшов притул, за 1,5 м від нього, запитав у нього чи той п`яний, а він відповів, що вдарився обличчям, та що йому треба медична допомога. Після повідомили, що необхідно доставити в лікарню, бо можливо є травми невидимі на перший погляд. Медичні працівники мали доставити ОСОБА_12 до міської лікарні для допомоги, він наказав, щоб слідкував, щоб ОСОБА_12 не вживав алкоголь. ОСОБА_37 двічі дзвонив, повідомляв про те, що представники правоохоронних органів запропонували ОСОБА_12 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, пославшись на стан здоров`я. Після чого його повезли в київський шпиталь, близько 02 ночі взяли зразки крові, і є ймовірність що той був стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_37 сказав, що ОСОБА_12 на його думку, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Додатково показав, що пожежна команда прибула через 3 хв після його прибуття, тут же і санітарна машина, однак основну локалізацію пожежі погасили власноруч. Також, що рух на власному транспорті заборонено на доріжці магістральній та рунічній, за виключенням спец. техніки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні надав показання, згідно з якими з ОСОБА_12 не знайомий. 10 березня 2021 року працював водієм на автомобілі для буксирування літаків. У той день після закінчення польотів почав буксирувати літак, після чого по дорозі ОСОБА_12 врізався в літак на автомобілі Фольксваген, сірого кольору, в правий двигун літака. 10 березня 2021 року під час буксирування було дотримано всіх вимог необхідних при буксируванні. З ним був також технік.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 надав показання, згідно з якими з ОСОБА_12 знайомий, у службових стосунках. Відомо, що він скоїв правопорушення, врізався в літак. 09 або 10 березня 2021 року о 13:30 14:00 він звільнився, та треба було побачити капітана ОСОБА_14 .. Побачив ОСОБА_12 з ОСОБА_14 , йому стало зрозуміло, що він давав службові вказівки, більше не бачив їх. Спиртні напої не розпивав, їх ( ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ) не бачив у стані алкогольного сп`яніння. На місці пригоди не був. Про ДТП йому повідомив майор Кучер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 , дружина обвинуваченого, надала показання, відповідно до яких ОСОБА_12 10 березня 2021 року погано себе почував себе з самого ранку. В нього був тиск, вона дала ліки, випив та поїхав. Після 10:00 він заїхав на ринок, де вона працювала, поскаржився на головний біль і біль в грудях, бо має діабет 2 типу. На службі він з наряду на польоти і так часто виконував всю роботу. Поросила, щоб пішов в санчастину, при високому тиску його трусило , піднімався цукор в крові, в очах темніло, був високий тиск. Потім подзвонив номер, повідомили, що літак загорівся, ОСОБА_41 розбився. Приїхала на прийомне відділення, там стояла санітарна машина. Коли зайшла - побачила куртку в крові, він розказати не може, бо зуби, в роті міст зрушився, кров з рота йде. Чекали військових та поліцію, в чоловіка була пляшка, полоскав рот, потім випльовував, бо в роті все шаталося, довго тримав антисептик в роті. Полоскав, щоб заніміло, була сильна біль. В лікарні була поряд, він не говорив, та не перебував в стані алкогольного сп`яніння, в нього був тиск. Пляшечка з антисептиком була постійно в машині. Працівники поліції приїхали пізніше, в машині сан частини була жіночка медсестра, на вулиці чоловік полоскав рота, більше години. Приїхала поліція, військові, стверджували, що він п`яний, хай дихне в трубку, але він полоскав антисептиком, просив щоб кров взяли. Зробили знімок в 01:00 ночі, поїхали в київський шпиталь, зробили обстеження, брали аналіз після 3 ночі.

Допитаний у судовому засіданні експерт КНДІСЕ ОСОБА_42 пояснив, що до нього надходила постанова слідчого про призначення експертизи. 05 липня 2021 року направлено клопотання про надання у розпорядження експерту всіх документів, але не надано інформації та доступ до об`єкта. Підтвердив, що у повідомленні про неможливість указано причини такої неможливості.

З-поміж іншого, під час судового розгляду безпосередньо досліджені такі надані стороною обвинувачення докази:

- витяг з ЄРДР від 10 березня 2021 року № 500030;

- протокол огляду місця події від 11 березня 2021 року із схемою та фото таблицею (т.2 а.с. 14-26);

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №161ад від 17 березня 2021 року (т.1 а.с. 23,24);

- акт службового розслідування від 17 квітня 2021 року (т. 2 а.с. 32-44);

- протокол огляду місця події, пов`язаного з пожежею від 17 березня 2021 року (т.1 а.с.99, 100);

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 31 липня 2018 року №124тч про закріплення авіаційної техніки за військовою частиною НОМЕР_2 (т.1 а.с.113,114);

- протокол огляду місця пригоди від 11 березня 2021 року з схемою місця пригоди з фототаблицями ( т.2 а.с. 14-26);

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 31 грудня 2020 року №256тч., про закріплення авіаційної техніки в межах частини (т.2 а.с.41-42);

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 24 грудня 2020 року про закріплення штатної автомобільної та спеціальної техніки за водіями військової частини НОМЕР_2 на 2021 рік (т.2 а.с. 43-52);

- наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 24 грудня 2020 року про допуск водіїв до керування штатної автомобільної та спеціальної техніки військової частини НОМЕР_2 на 2021 рік (т.2 а.с.53-59);

- постановка завдання на польоти авіаційному персоналу військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 від 09 березня 2021 року (т.2 а.с.60-62);

- постановка завдання на польоти керівному складу військової частини НОМЕР_2 , командирам авіаційних ескадрилій та підрозділів забезпечення від 09 березня 2021року та планова таблиця польотів військової частини НОМЕР_2 на 10 березня 2021 року від 09 березня 2021 року (т.2 а.с. 63-65);

- копія витягу з інструкції з виконання польотів (використання повітряного простору) в районі аеродрому Васильків (т.2 а.с. 66-99);

- список власників автомобільного транспорту, які мають право в`їзду (виїзду) на власному автотранспорті на адміністративно-господарську територію військової частини НОМЕР_2 (т.2 а.с.101);

- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16 березня 2020 року №51 (т.2 а.с.102);

- витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17 березня 2020 року №52 (т.2 а.с.103);

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12 березня 2020 року №47 (т.2 а.с.127);

- акт №530 технічного стану військового майна № НОМЕР_12 літака МиГ-29 НОМЕР_13 (т.2 а.с. 130-132);

- приймально-здавальний акт літального апарату після ремонту №281-18 від 30 липня 2018 року(т.2 а.с.133-137);

- довідка про вартісну оцінку завданої шкоди заподіяної ОСОБА_12 внаслідок пошкодження літака МиГ-29МУ1 бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 станом на 16 квітня 2021 року (т.2 а.с.230);

- рапорт від 15 квітня 2021 року ( т.2 а.с233);

- рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 від 18 квітня 2021 року (т.2 а.с.237);

- протокол огляду місця події, пов`язаного з пожежею від 17 березня 2021 року ( т.2, а.с. 238-239);

- наказ Командира військової частини НОМЕР_2 про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від17.03.2021 року №161ад(т.2 а.с.240-244);

- акт службового розслідування від 23 квітня 2021 року (т.3 а.с.1 -36);

- висновок експерта від 16 вересня 2021 року № 09/21 за результатом проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи (т.3 а.с.45-55), проведеної експертом ТОВ «Авіатехсервіс» ОСОБА_43 , розмір матеріального збитку, завданого державі у результаті пошкодження літака МиГ-29МУ1, бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 військової частини польова пошта НОМЕР_2 у ході зіткнення з автомобілем Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 10 березня 2021 року, в тому числі з урахуванням наданої у розпорядження експерта калькуляції відновлювального ремонту, складала 1524375,48 гривень;

- висновок експерта № СЕ-19/111-21/46779-ІТ від 01 жовтня 2021 року (т.3 а.с.60-62);

- протокол огляду від 21 квітня 2021 року (т.3 а.с.66-72);

- повідомлення про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи майна і техніки військового призначення та озброєння у кримінальному провадженні №0000030 від 01 вересня 2021 року №11683/21-54/11684/21-52 (т.4 а.с.79-81);

- акт здачі-приймання повідомлення про неможливість надання висновку №11683/21-54/11684/21-52 від 01 вересня2021 року (т.4 а.с.89);

- акт №4/12/22 приймання послуг від 10 серпня 2022 року (т.4 а.с.108,109);

- акт огляду бойового літакаМіГ-29МУ-1 та автомобіля Volkswagen Touran, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 11 березня 2021 року (т.4 а.с.132-135);

- акт огляду відео інформації зафіксованої на пристрої «ZIP-WR 302-165» (жорсткий диск-WD 20PUR2, 2ТБ) з фототаблицею від 19 березня 2021 року (т.4 а.с.136-146).

Також судом оглянуто речові докази за місцем їхнього знаходження (т.4 а.с.48-62).

Оцінка аргументів сторони захисту

Ключовими аргументами сторони захисту щодо відсутності у діянні ОСОБА_12 складу інкримінованого кримінального правопорушення є:

- відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди, зокрема, через призму стверджуваної стороною захисту недопустимості висновку експерта від 16 вересня 2021 року № 09/21 за результатом проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи;

- неправильність кваліфікації інкримінованого діяння за частиною 2 статті 412 КК України в контексті відсутності у статті 412 КК України такої кваліфікуючої ознаки, як «підрив боєздатності»;

- вчинення ОСОБА_12 діяння в умовах крайньої необхідності для рятування власного життя.

Крім того, стороною захисту заперечується факт перебування ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння під час учинення інкримінованого діяння.

Суд відхиляє зазначені аргументи сторони захисту з таких підстав.

Щодо стверджуваної стороною захисту недопустимості доказів

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 86 КПК України обумовлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до частини 1 статті 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

За завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерт несе відповідальність, встановлену законом (статті 70 КПК України).

Так, під час судового розгляду захисник подав клопотання, в якому просив визнати «недостовірним та недопустимим» доказом висновок експерта від 16 вересня 2021 року № 09/21.

Ретельно проаналізувавши аргументи сторони захисту щодо вказаного доказу, суд констатує, що висновок експерта від 16 вересня 2021 року № 09/21 відповідає вимогам КПК України, зокрема, його статей 101-102, та Закону України «Про судову експертиз»; експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Зауваження захисника щодо некомпетентності експерта ОСОБА_44 , відсутності у нього відповідного досвіду тощо суд вважає надуманими та такими, що не ґрунтуються на законі.

При цьому суд ураховує, що за правилами частин 1, 2 статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Також слід зауважити на тому, що відповідно до засади змагальності судового процесу, зміст якої розкрито у частині 2 статті 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. У частині 6 цієї ж статті встановлено обов`язок суду створити необхідні умови для ефективної реалізації сторонами їхніх процесуальних прав.

Гарантованому законодавцем праву сторони захисту надати висновки експертів кореспондує обов`язок суду їх розглянути і належним чином оцінити у сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами відповідно до критеріїв, установлених у статті 94 КПК України.

Наведений підхід відображений у послідовній практиці ЄСПЛ щодо дотримання гарантій справедливого судового розгляду, закріплених у пункті 1, підпункті (d) пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), під час оцінки судами результатів експертних досліджень.

Зокрема, як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 27 березня 2014 року у справі «Матицина проти Росії», зазвичай до завдань ЄСПЛ не належить вирішення питань про достовірність тих чи інших результатів експертних досліджень. Зазначене за загальним правилом є компетенцією національного суду, який має широкі межі розсуду у виборі між кількома суперечливими експертними висновками залежно від того, який із них суд вважатиме більш послідовним і надійним. Однак правила допустимості доказів не повинні позбавляти сторону захисту можливості їх ефективно спростовувати, зокрема, надаючи або отримуючи альтернативні експертні висновки та доповіді. За певних обставин відмова прийняти альтернативне експертне дослідження може розглядатися як порушення пункту 1 статті 6 (Matytsina v. Russia; заява № 58428/10; § 169).

У рішенні від 25 липня 2013 року у справі «Ходорковський та Лебедєв проти Росії» ЄСПЛ акцентував увагу на тому, що оскільки висновок експерта може бути важко спростувати без залучення іншого експерта у відповідній галузі, для ефективної реалізації зазначеного права захист повинен мати такі ж можливості подавати власні результати експертних досліджень (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia; заяви № 11082/06 та 13772/05; § 731).

Однак, ні стороною захисту, ні іншими учасниками судового провадження на заявлялось клопотань про призначення іншої експертизи для визначення розміру завданої шкоди. Так само сторона захисту не подавала до суду інших висновків експертів з указаного питання, як це передбачено частиною 2 статті 101 КПК України.

Суд під час судового розгляду також не встановив визначених пунктом 3 частини 2 статті 332 КПК України обставин для призначення експертизи за ініціативою суду.

Так само, з урахуванням вищенаведеного правового регулювання й вимог статей 98-100 КПК України, суд не вбачає жодних правових підстав визнавати недопустимими речові докази.

Суд також зазначає, що визнання або невизнання певних речей речовими доказами само по собі не має жодного доказового значення для кримінального провадження.

Щодо вчинення діяння в умовах крайньої необхідності

Відповідно до частини 1 статті 39 КК України не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Отже, крайня необхідність є правомірною за сукупності чітко визначених умов, зокрема якщо: існує небезпека переліченим у цій статті об`єктам, яка виникла внаслідок дії стихійних сил, механізмів, тварин, а у деяких випадках - дій інших людей; небезпека є наявною, тобто такою, що безпосередньо загрожує завданням шкоди зазначеним об`єктам або вже її завдає; небезпека є дійсною, тобто існує реально, а не в уяві особи; небезпека в цій обстановці не може бути відвернена чи усунута іншим шляхом, крім заподіяння шкоди; під час усунення небезпеки не допущено перевищення меж крайньої необхідності.

У разі заподіяння особою шкоди за відсутності стану крайньої необхідності, зокрема, в умовах, коли особа мала змогу уникнути небезпеки без заподіяння шкоди, вона підлягає кримінальній відповідальності за вчинене на загальних підставах.

Суд у даному кримінальному провадженні не вбачає ознак учинення обвинуваченим діяння у стані крайньої необхідності в розумінні статті 39 КК України.

Версію сторони захисту щодо вчинення інкримінованого діяння в умовах необхідності якнайшвидшого прийняття ліків через погане самопочуття ОСОБА_12 та, як наслідок, вчинення інкримінованого діяння в стані крайньої необхідності, суд вважає неспроможною.

Щодо правової кваліфікації

Інкриміноване ОСОБА_12 діяння кваліфіковано стороною обвинувачення за частиною 2 статті 412 КК України як необережне пошкодження військової техніки, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Так, диспозицією частини 1 статті 412 КК України передбачено відповідальність за необережне знищення або пошкодження зброї, бойових припасів, засобів пересування, військової і спеціальної техніки чи іншого військового майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Кримінальна відповідальність за частиною 2 цієї статті настає за ті самі діяння, якщо вони спричинили загибель людей або інші тяжкі наслідки.

Об`єктом злочину є встановлений порядок зберігання військового майна, який зобов`язує кожного військовослужбовця дбайливо берегти зброю, техніку, бойові припаси й інше військове майно, правильно користуватися ними, обслуговувати їх і експлуатувати, охороняти від псування, втрати та пошкодження.

Предметом злочину є військове майно, тобто будь-який предмет, який перебуває у віданні та на балансі військової частини (установи, організації) Збройних Сил України та інших військових формувань і може бути використаний для ведення бойових дій, бойової підготовки військ або їх забезпечення.

При цьому суд виходить з того, що для кваліфікації з частиною 2 статті 412 КК України необхідно враховувати не тільки вартість, розмір знищеного або пошкодженого майна в натуральному вигляді, але і його значимість для несення військової служби. Також необхідним є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням особи та відповідними наслідками.

У даному кримінальному провадженні встановлено, що діянням ОСОБА_12 завдано пошкодження військового майна на загальну суму 1524375,48 грн. і таке пошкодження унеможливило подальше використання літака МиГ-29МУ1 за призначенням.

Не дивлячись на те, що згодом указаний літак відремонтований, суд погоджується з позицією сторони обвинувачення та зазначає, що окрім фактично завданих матеріальних збитків, наслідки діяння ОСОБА_12 підірвали боєздатність підрозділу Збройних Сил України.

Крім того суд констатує наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між діянням ОСОБА_12 та зазначеними наслідками.

Отже, кримінально-правова кваліфікація є правильною, а аргументи сторони захисту у цій частині безпідставними.

Щодо перебування ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння

Так, відповідно до позиції обвинуваченого, він заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час інкримінованого діяння, посилаючись на те, що після отриманих унаслідок зіткнення травм обробляв ротову порожнину антисептиком.

Між тим, суд вважає такі аргументи неспроможними та спростованими матеріалами справи, в тому числі результатами лабораторного дослідження Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №№221, 222 (т. 3 а.с. 91) із результатом огляду ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння 1,31 проміле етанолу в сечі, 1,16 проміле етанолу в крові, довідкою Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» від 11 березня 2021 року (т. 3 а.с. 95), роздруківкою результату тестування (т. 3 а.с. 93) із результатом огляду ОСОБА_12 на стан алкогольного сп`яніння 1,30 проміле етанолу, показаннями свідків.

Щодо посилань сторони захисту на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/1607/21 щодо ОСОБА_12 за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, у який суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності у діях ОСОБА_12 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 90 КПК України визначено, що рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

У постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 390/934/13-к Верховний Суд, з поміж інших, дійшов висновків, згідно з якими рішення національного суду має преюдиціальне значення лише, якщо воно набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як наслідок, судове рішення має преюдиціальне значення для суду, який розглядає кримінальне провадження, лише у визначених цією статтею випадках. Чинний КПК не містить інших положень, на підставі яких рішення судів інших юрисдикцій могли би бути визнані преюдиціальними в кримінальному процесі, тобто такими, які звільняють суд від необхідності встановлення обставин, які підлягають доказуванню, шляхом дослідження та оцінки всієї сукупності доказів у кримінальному провадженні. Усі докази винуватості або невинуватості особи підлягають дослідженню в змагальному кримінальному процесі.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року у справі № 362/1607/21 не має преюдиціального значення для даного кримінального провадження.

Підсумовуючи наведене, суд, проаналізувавши всі наявні матеріали кримінального провадження на предмет дотримання вимог закону, констатує, що при отриманні та фіксації доказів у даному кримінальному проваджені порушень вимог кримінального процесуального закону чи іншого законодавства не допущено, докази сторони обвинувачення є об`єктивними та правдивими, а наявні суперечності (конкуренцію версій) позицій сторін обвинувачення та захисту усунуті під час судового розгляду.

Суд вважає зібрані по справі та представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми у взаємозв`язку для правильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику ЄСПЛ.

Рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 2 статті 412 КК України як необережне пошкодження військової техніки, що спричинило інші тяжкі наслідки.

ІІІ. Мотиви суду щодо призначення покарання

Керуючись приписами статей 50-52, 65-67 КК України, суд виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 412 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений одружений, за місцем служби характеризується позитивно, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не перебуває на обліку в лікарів нарколога чи психіатра, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, критичного відношення до скоєного під час судового розгляду не продемонстрував.

Суд не встановив обставин, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд також не встановив.

Підстави для застосування статті 69 КК України відсутні.

З урахуванням вимог статті 62 КК України передбачене санкцією частини 2 статті 412 КК України покарання у виді триманням у дисциплінарному батальйоні не може бути застосоване до ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_12 уперше вчинив необережний нетяжкий злочин, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення йому покарання в межах санкції частини 2 статті 412 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, чим сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Зважаючи на приписи статті 75 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, намагання перекласти свою вину на інших, суд не вважає за можливе його виправлення без відбування покарання.

Підстави для застосування статті 54 КК України відсутні.

ІV. Рішення щодо цивільного позову

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зазначає, що сума відшкодування за цивільним позовом у кримінальному провадженні не обов`язково має збігатися з розміром завданої злочином шкоди, вказаним в обвинуваченні, яке суд визнав доведеним. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками.

Зокрема, розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів частини 5 статті 128 КПК і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача. Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 486/1423/17.

Так, військова частина НОМЕР_2 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_12 на її користь майнову шкоду в сумі 2659858,00 грн. Під час судового розгляду військова частина НОМЕР_2 уточнила позовні вимоги шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог (т.4 а.с. 95) та просила стягнути з ОСОБА_12 на її користь майнову шкоду в сумі 9591817,27 грн.

При цьому суд зазначає, що неодноразові роз`яснення судом подання вказаної заяви про збільшення позовних вимог стороною захисту свідомо й умисно проігноровані. Суд вважає, що право на захист у контексті розгляду цивільного позову та заяви цивільного позивача про збільшення позовних вимог було дотримано.

Представники цивільного позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

ОСОБА_12 позовні вимоги не визнав повністю, не визнавши себе винним.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно статті 1192 ЦК України способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільний позивач на підтвердження вартості відновлювальних робіт літака МиГ29У1 та пошкодженого двигуна надав: лист ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» від 19 липня 2022 року, калькуляція витрат по наданню послуг з відновлювального ремонту авіаційного двигуна РД-33 від 18 липня 2022 року, акт приймання послуг від 12 серпня 2022 року на суму 6707371,00 грн. (т. 4 а.с. 104-105); лист ТОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» від 3 лютого 2023 року, платіжне доручення від 11 листопада 2022 року № 370/3/1625 (т. 4 а.с. 112-113), відповідно до яких витрати на відновлювальний ремонт виїзною ремонтною бригадою літака МиГ29У1 № становлять 2884446,27 гривень.

Проаналізувавши всі матеріали кримінального провадження, в тому числі додані до цивільного позову та заяви про збільшення позовних матеріали, суд вважає, що цивільний позов належить задовольнити в повному обсязі.

V. Інші питання

Розподіл процесуальних витрат здійснюється в порядку статті 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України арешт майна, накладений на стадії досудового розслідування, належить скасувати.

Керуючись статтями 100, 124, 128-129, 174, 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 412 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, строк відбування якого обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

2. Задовольнити цивільний позов військової частини НОМЕР_2 повністю. Стягнути з ОСОБА_12 на користь військової частини НОМЕР_2 завдану майнову шкоду в розмірі 9591817 (дев`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча вісімсот сімнадцять) гривень 27 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

4. Скасувати арешт майна, накладений:

- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року (справа № 757/13885/21-к) на автомобіль марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_14 , яким користується на підставі довіреності ОСОБА_12 , реєстраційні документи Литовської республіки на автомобіль марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_14 на 4 арк., довіреність від 03 листопада 2018 року № 304531656, видана ЗАО «DMV TRANS» ОСОБА_12 на право користуватися вищевказаним автомобілем на 1 арк., які були вилучені 11 березня 2021 року під час огляд місця події у ВЧ НОМЕР_2 ;

- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року у справі № 757/13887/21, з урахуванням ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року (справа № 757/26291/21-к), на пошкоджені комплектуючі літака МиГ-29МУ1, бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер № НОМЕР_5 , а саме: нижній гальмівний щиток; верхній гальмівний щиток; труба контейнеру гальмівного парашуту; гальмівний парашут ПТК-29СК-М1; ковпак антени; антена прийомна задня права АМ-ЭР2.092.146; ковпак контейнеру гальмівного парашуту; мотогондола правого двигуна; відсік № 8, а саме: зовнішня нижня обшивка корпусу відсіку гальмівного пристрою; капот лівого двигуна; права підкильова надбудова; лючок РП-260 правого стабілізатора; стікач підкильової балки правого кіля; руль направлення правий; правий стабілізатор; капот правого двигуна; основний приймач повітряного тиску; форсажна камера згорання правого двигуна РД33-2с; реактивне сопло правого двигуна РД33-2с.

5. Речові докази:

- автомобіль марки Volkswagen, моделі Touran, реєстраційний номер НОМЕР_3 (Литовська реєстрація), повернути ОСОБА_12 ;

- літак МІГ-29МУ1, бортовий номер НОМЕР_4 , заводський номер НОМЕР_5 , - залишити у власності держави в особі військової частини НОМЕР_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1