УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , на ухвалу Новобузьского районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

засуджена ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції з

а допомогою сервісу EASYCON )

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020р.

В апеляційній скарзі засуджена просить вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020р., скасувати.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , не була винесена постанова про визнання потерпілим, як представник потерпілого в суді діяв прокурор Філіпський, повноваження якого в матеріалах справи відсутні. Також вказує, що булі відсутні постанови про призначення слідчого та прокурора про що обвинувачена ОСОБА_5 на час подання обвинувального акта не знала. Під час ухвалення судового рішення суд вказаним обставинам оцінки не надав, з матеріалами справи ОСОБА_5 вперше ознайомилась в 2023 році після того, як захисник ознайомився з матеріалами справи, отже вказані обставини існували на час розгляду справи, проте, як вбачається з вироку суду, суду відомі не були.

Звертає увагу, що під час розгляду клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в судовому засідання приймав участь прокурор Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , повноваження якого теж в матеріалах справи відсутні і судом в судовому засіданні перевірені не були, відтак розгляд відбувся за відсутності уповноваженого прокурора.

На думку сторони захисту, суд безпідставно вважав, що прокурор ОСОБА_8 , який приймав участь у справі має на це відповідні повноваження. Звертає увагу на те, що розмір завданої шкоди встановлений без участі потерпілого, якому ця шкода була завдана, і який заперечує існування будь-якої заборгованості перед бюджетом, всі докази під час досудового слідства були зібрані не уповноваженою на те особою під неналежним процесуальним керівництвом, направлення обвинувального акта, підтримання обвинувачення в суді, пред`явлення суду доказів було здійснено неналежним прокурором без відповідних повноважень, також зауважує, що судом не була врахована позиція Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладена в постанові від 22.02.2021р. у справі №754/7061/15.

В апеляційній скарзі засуджена не погоджується з вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020р., вважає себе невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України. Натомість по суті оскаржуваної ухвали Новобузьского районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р., ОСОБА_5 не наводить своїх доводів в чому вважає рішення суду невірним, посилаючи на те, що її захисник в своїй апеляційній скарзі більш детально викладе вимоги щодо незгоди з ухвалою суду.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

27.02.2023 року захисник ОСОБА_6 , в інтересах засудженої ОСОБА_5 , звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Свої вимоги мотивував тим, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за частинами 2, 3 ст.191 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 2 роки; за ч. 3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 3 роки. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 147 354,39 грн. залишений без розгляду. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року без змін.

Ознайомившись 01.02.2023 року з матеріалами справи, ним було виявлено порушення при затвердженні обвинувального акта, здійсненні досудового розслідування, а тому просив суд відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами. Визнати недопустимими докази надані прокурором в судовому засіданні, зібрані під час досудового розслідування, як такі, що зібрані без нагляду процесуального керівництва прокурора та неповноважними слідчими. Скасувати вирок Новобузького районного суду Миколаївської області у справі №481/505/17 від 06.10.2020 року, а кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000072 10.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст. 191 КК України, закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення.

Ухвалою Новобузьского районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року, відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України.

Відмовляючи в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку, що вказані адвокатом обставини не можна вважати нововиявленими, оскільки про їх існування сторона захисту в кримінальному провадженні, а саме обвинувачена, доводились до відома шляхом відкриття їй матеріалів кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України (28.04.2017 року) (а.с. 42 т.1), та отримання нею обвинувального акта з копією реєстру матеріалів досудового розслідування від 28.04.2017 року( а.с.2-46 т.1). Зауважив, що сумніви захисника щодо зібраних у кримінальному провадженні доказів і висновків досудового розслідування й суду могли бути підставою для оскарження в апеляційному та касаційному порядку, оскільки належать до повноти дослідження доказів, однак не є визначеним законом предметом перегляду судового рішення згідно з гл. 34 КПК України.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та її захисника на підтримку доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частиною 1 ст.467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 3 роки. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 147 354,39 грн. залишено без розгляду. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року без змін. Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 листопада 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року щодо останньої залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2022 року, у зв`язку з тим, що в установлений строк не були усунуті недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, касаційну скаргу на судові рішення щодо засудженої ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами повернуті захиснику ОСОБА_9 . Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 лютого 2023 року відмовлено захиснику ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року. Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року з усіма доданими до неї матеріалами повернуто.

27.02.2023 року захисник ОСОБА_6 , в інтересах засудженої ОСОБА_5 , звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про перегляд вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України, за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи свою заяву, захисник послався на те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні не містить посилання на наявність потерпілого від кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.191 КК України, у яких обвинувачувалась та була засуджена ОСОБА_5 , при цьому шкода в сумі 147354 гривні 39 копійок, встановлена досудовим розслідуванням та судовим розглядом, заподіяна Центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, який не залучався до розгляду справи. Також захисник ставить під сумнів повноваження слідчих на досудовому розслідуванні кримінального провадження та прокурора під час судового розгляду, у зв`язку з відсутністю в матеріалах кримінального провадження відповідних постанов про призначення групи слідчих та групи прокурорів. Відсутність повноважень таких посадових осіб тягнуть недопустимість зібраних доказів, а тому винуватість ОСОБА_5 , на переконання захисника, вважається недоведеною.

Оскаржуваною ухвалою суду від 12 вересня 2023 року, відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що сумніви засудженої та її захисника щодо зібраних у кримінальному провадженні доказів і висновків досудового розслідування й суду, не є підставою для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акта, вбачається, що потерпілий в цьому кримінальному провадженні відсутній, тому він у судові засіданні не викликався, тобто порушення прав потерпілого передбаченого п.5 ч.1 ст.412 КПК України, не вбачається. При цьому, підстав для повернення обвинувального акта прокурору в підготовчому судовому засіданні суд не встановив, оскільки останній відповідав вимогам ст. 291 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що вказана обставина (відсутність потерпілого) не є нововиявленою обставиною, яка може доводити неправильність вироку та свідчить про невинуватість засудженої.

Апеляційний суд також не погоджується з твердженням апелянта про те, що відсутністю в матеріалах кримінального провадження відповідних постанов про призначення групи слідчих та групи прокурорів тягнуть недопустимість зібраних доказів, а тому винуватість ОСОБА_5 , на переконання захисника, вважається недоведеною.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, що підтверджено відповідним процесуальним документом, що надані прокурором, 10.08.2016 року заступником керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 виносилась постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.08.2016 року у складі прокурорів Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ( а.с.118 т.10).

Звідси, твердження ОСОБА_6 про участь у справі прокурора ОСОБА_8 , що не мав повноважень у цьому кримінальному провадженні є помилковими.

Крім того, посилання адвоката на відсутність повноважень слідчого, як на підставу визнання зібраних ним доказів недопустимими також апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Згідно з правовою позицією висвітленою у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 березня 2023 року по справі № 336/941/19, якщо процесуальне рішення про визначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, прийнято не у формі «постанови», а у формі «доручення», однак зміст, структура і обсяг викладеної у ньому інформації відповідають вимогам КПК, то потрібно констатувати, що у відповідному кримінальному провадженні є процесуальне рішення, яким належно визначено слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Наявне у матеріалах кримінального провадження доручення заступника начальника слідчого відділу Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 на здійснення у кримінальному провадженні № 0000072 від 10.08.2016 року старшому слідчому ОСОБА_13 , старшому слідчому ОСОБА_14 , слідчому ОСОБА_15 містить ті самі реквізити, що й постанова: посада особи заступника керівника органу досудового розслідування, час і місце складання доручення, підстави для його винесення (статті 39, 214 КПК), номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, попередню правову кваліфікацію, та вказівки щодо проведення всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування( а.с.119-120 т.10).

Разом з тим, на що вірно наголосив суд першої інстанції, вказані обставини не можна вважати нововиявленими, оскільки про їх існування стороні захисту в кримінальному провадженні, а саме обвинуваченій, доводились до відома шляхом відкриття їй матеріалів кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України (28.04.2017 року)(а.с. 42 т.1), та шляхом отримання нею обвинувального акта з копією реєстру матеріалів досудового розслідування від 28.04.2017 року( а.с.2-46 т.1). Наявність таких процесуальних документів (постанови про призначення груп прокурорів та доручення про проведення слідчих дій) в матеріалах кримінального провадження підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акта, де в главі «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» такі зазначені( а.с. 43 т.1).

З огляду на вищенаведене, заява захисника ОСОБА_6 ґрунтується на аналізі доказів, що стали підставою для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_5 , не згоді з їх оцінкою, що була надана судом при ухваленні вироку, що може бути лише підставою для оскарження вироку, а не для перегляду за нововиявленими обставинами.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу.

Тобто, необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Між тим, засуджена та її захисник фактично вказують на процесуальні порушення, які, на їх думку, призвели до неправильного вирішення справи. Апелянтами не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджуються наявністю нововиявлених обставин.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, викладені в заяві захисника про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зводяться до його незгоди із вироком суду, що відповідно до вищевказаного не є підставою для перегляду вироку відносно ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано заяву захисника ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2020 року, залишив без задоволення.

Зазначені захисником, у заяві до суду першої інстанції, обставини не є нововиявленими та не є підставою для перегляду вироку суду, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для перегляду вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі процедуру розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до положень глави 34 КПК України.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, і підстав для її скасування колегія суддів апеляційного суду не вбачає, а тому апеляційні скарги засудженої та захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги засудженої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новобузьского районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні заяви захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.191 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий

Судді