Справа № 216/8248/23
Провадження № 1-кп/216/343/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002256 від 29 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, офіційно не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, вважається раніше не судимим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2023 року приблизно з 15.30 год. ОСОБА_4 знаходився в будинку АДРЕСА_3 , де в приміщенні кухні разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_6 вживали спиртні напої. У цей час між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відбулась сварка на ґрунті побутового пияцтва, в ході якої в ОСОБА_4 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_6 та умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень з указаних мотивів.

З метою уникнення подальшого конфлікту ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перейшли до зали будинку, де сіли на диван.

Діючи з умислом на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 дістав з належного йому рюкзака, який знаходився в приміщенні коридору зазначеного будинку, належний йому складений ніж і таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 29 жовтня 2023 року близько 16.05 год. прослідував до приміщення зали будинку АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння останньому тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, і бажаючи їх настання, не переслідуючи за мету спричинити потерпілому смерть, утримуючи вказаний ніж у правій руці, у швидкій послідовності завдав ОСОБА_6 , який сидів на дивані та намагався ухилятися, три удари в ділянку голову, один удар у ділянку лівого плечового суглобу, один удар в ділянку грудної клітини та один удар в ділянку черевної порожнини місце розташування життєво-важливих органів.

Після цього ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та досягнення своїх злочинних намірів, припинив свої дії та втік з місця вчинення злочину, а потерпілого ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

Унаслідок умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран голови, непроникаючого колото-різаного поранення груді й колото-різаного поранення лівого плечового суглобу, які за висновком судово-медичної експертизи від 05 грудня 2023 року № 1898 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні, а також тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням сигмоподібної кишки, ускладнене гемоперитонеумом, які за вказаним висновком судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині фактично визнав і дав суду такі показання. 29 жовтня 2023 року близько 09.00 год. він зустрівся з матір`ю та потерпілим, вони скупились, купили йому одяг і випивку, після чого приблизно о 10.00 год. усі разом прийшли додому, де це все трапилось, і почали випивати. Конфлікт між ними того дня почався близько 16.00 год. У будинку їх було троє, його мати, вітчим та він. Спочатку він словесно сварився з матір`ю, а потерпілий словесно намагався їх заспокоїти. Після цього він почав бити потерпілого кулаками обох рук та ногами по голові й тулубу. Це відбувалось в залі будинку. Потім він вийшов у коридор, взяв ніж, який лежав у його рюкзаку, та повернувся до залу. Потерпілий намагався його заспокоїти, а він відштовхував його рукою з ножем. Потерпілий його не бив. Удари ножем він наносив потерпілому в залі та коридорі будинку. Кількість нанесених потерпілому ударів не пам`ятає. Усе, що пам`ятає, він показав під час слідчого експерименту. Далі він забрав документи на автомобілі вітчима та матері, сів у машину вітчима та поїхав додому, однак в районі 95-го кварталу був зупинений і затриманий працівниками поліції. В якому стані залишився потерпілий він не бачив, не пам`ятає. Перед цим вони випили з потерпілим близько 0,7 л коньяку. Він знає потерпілого з 5-ти років, у дитинстві останній його не ображав, не бив і сварок із ним не було.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_4 просив суд врахувати, що він повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро кається в скоєному та запевняє не допускати протиправної поведінки в майбутньому, у зв`язку з чим просив не позбавляти його волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 29 жовтня 2023 року протягом дня вони з обвинуваченим випили 0,75 л коньяку. Близько 16.00 год. сталась сварка. ОСОБА_4 спочатку став конфліктувати зі своєю матір`юОСОБА_8 . Він намагався стримати та заспокоїти обвинуваченого, а той почав його бити. Він обвинуваченого не бив, а лише захищався. Обвинувачений був у неадекватному стані (п`яний), нецензурно лаявся та бив його по всій хаті, на кухні, в залі та в коридорі. Ніж в обвинуваченого він побачив вже в залі, коли сидів із ОСОБА_8 на дивані. Перед нанесенням йому ударів ножем обвинувачений бив його кулаками та ногами. Приблизно на 2-3 хвилини ОСОБА_4 вийшов із зали, а потім повернувся вже з ножем і почав наносити йому удари ножем. Він намагався уникнути конфлікту та уходив від обвинуваченого, але той його наздоганяв і бив. Він намагався стримувати обвинуваченого, однак той попав йому ножем у живіт, груди та трохи вище груді. Удари ножем в голову він також відчував. Скільки ударів наніс йому обвинувачений ножем не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. Прийшов до тями він вже тоді, коли в будинку були поліцейські. Як і коли зупинився ОСОБА_4 не пам`ятає. Обвинувачений також наніс декілька ударів кулаками в обличчя матері та в неї були порізи на обличчі, але вона відмовилась заявляти на сина до поліції. Обвинувачений будь-якої шкоди йому не відшкодував і не вибачився перед ним, але він до нього претензій не має.

У подальшому після допиту потерпілий ОСОБА_6 в судові засідання не з`являвся, подавши до суду заяву, в якій зазначив про примирення з обвинуваченим і повне відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим просив суд суворо його не карати та за можливості призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі (а.с.п. 43).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , відмовилась давати суду показання щодо свого сина. При цьому повідомила, що під час досудового розслідування будь-якого тиску з боку працівників поліції на неї не було, все показувала добровільно та без указівок слідчого.

Крім фактичного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому злочині, підтвердження ним і потерпілим фактичних обставин його вчинення, винуватість обвинуваченоготакож повністю доведена сукупністю таких безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів:

-рапортом оператора служби 102 від 29 жовтня 2023 року про повідомлення заявником ОСОБА_9 о 16.15 год. про бійку в сусідів у будинку АДРЕСА_3 , всі в крові, невідомий чоловік сідає в автомобіль білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ймовірно потрібна швидка медична допомога (а.к.п. 2);

-рапортом інспектора-чергового Криворізького РУП від 29 жовтня 2023 року про повідомлення швидкої медичної допомоги о 17.47 год. про те, що о 16.00 год. заадресою: АДРЕСА_3 пасинок побив вітчима ОСОБА_6 під час сімейної сварки, діагноз: ЗЧМТ СГМ, забійні рани волосяної частини голови, множинні колото-різані рани живота, грудної клітини та лівого плеча; чоловік в операційній (а.к.п. 3);

-рапортом оператора служби 102 від 29 жовтня 2023 року про повідомлення 2-ої міської лікарні м. Кривого Рогу о 21.30 год. про доставку швидкою медичною допомогою ОСОБА_6 , який повідомив про побиття його пасинком ОСОБА_4 , нанесення колото-різаного поранення тім`яної потиличної ділянки ліворуч ножем, не проникаюче поранення грудної клітини ліворуч, проникаючу колото-різану рану черевної порожнини з пересіченням нижньої лівої спігостальної аорти, гемологічний шок 3 стадії, госпіталізований до хірургії (а.к.п. 4);

-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 29 жовтня 2023 року (а.к.п. 7-10);

-рапортами інспекторів полку патрульної поліції від 29 жовтня 2023 року про переслідування, примусове зупинення та затримання ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сила та кайданок на перехресті вул. Героїв АТО та проспекту Металургів у м. Кривому Розі (а.к.п. 11, 12);

-довідками КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 29 жовтня 2023 року та від 30 жовтня 2023 року № 4878 про госпіталізацію потерпілого ОСОБА_6 до стаціонару хірургічного відділення лікарні 29 жовтня 2023 року о 17.45 год. з колото-різаними ранами та проведені з останнім того ж дня операційні заходи (а.к.п. 15, 16);

-постановою слідчого від 30 жовтня 2023 року про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів, а саме змивів речовини бурого кольору, фрагменту тканини з плямами бурого кольору, слідів папілярних ліній, складеного ножа з металевим руків`ям, футболки та берців ОСОБА_4 (а.к.п. 22);

-заявою ОСОБА_6 від 31 жовтня 2023 року про залучення його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, оскільки кримінальним правопорушенням йому було завдано моральної та фізичної шкоди (а.к.п. 25);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 24 листопада 2023 року, за змістом якого обвинувачений детально пояснив і показав на манекені як саме він заподіював потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження кулаками обох рук, ногами та складеним ножем, якій він узяв зі свого рюкзака (а.к.п. 45-46);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 25 листопада 2023 року, за змістом якого потерпілий детально пояснив і показав на манекені як саме обвинувачений ОСОБА_4 заподіював йому тілесні ушкодження ножем і ногами (а.к.п. 48-49);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 25 листопада 2023 року, за змістом якого свідок пояснила та показала на манекені як саме обвинувачений ОСОБА_4 заподіював тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , а також їй (а.к.п. 50-51);

-DVD диском з відеозаписом слідчих експериментів з ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_6 і свідком ОСОБА_10 (а.к.п. 52);

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи речових доказів від 08 грудня 2023 року № 182 та додатком до нього, за змістом яких зразки крові, вилучені з місця події, належать потерпілому ОСОБА_6 (а.к.п. 82-85);

-висновком судово-медичної експертизи від 05 грудня 2023 року № 1898 та додатком до нього, за змістом яких у потерпілого ОСОБА_6 виявлені три колото-різані рани голови, непроникаюче колото-різане поранення груді й колото-різане поранення лівого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням сигмоподібної кишки, ускладнене гемоперитонеумом, яке відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.к.п. 92-95);

-висновком судово-медичної експертизи від 05 грудня 2023 року № 1901, за змістом якого виявлені в потерпілого ОСОБА_6 ушкодження могли утворитися при механізмі, на який вказував ОСОБА_4 під час слідчого експерименту; виявлені в потерпілого колото-різані поранення в області груді та живота могли утворитися при механізмі, на який вказував потерпілий ОСОБА_6 під час слідчого експерименту (а.к.п. 99-101);

-висновком судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи від 29 листопада 2023 року № СЕ-19/104-23/42772-Д, за змістом якого вилучений на місці події слід пальця руки залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4 (а.к.п. 108-112);

-протоколом огляду предмету від 09 грудня 2023 року, а саме чотирьох DVD дисків з відеозаписом нагрудних камер поліцейських під час переслідування та затримання ОСОБА_4 29 жовтня 2023 року, а також надання потерпілому ОСОБА_6 першої медичної допомоги медиками карети швидкої допомоги на місці злочину (а.к.п. 155);

-постановою слідчого від 09 грудня 2023 року про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів, а саме вказаних вище чотирьох DVD дисків (а.к.п. 156);

-4 DVD дисками з відеозаписом нагрудних камер поліцейських під час переслідування та затримання ОСОБА_4 29 жовтня 2023 року, а також надання потерпілому ОСОБА_6 першої медичної допомоги медиками карети швидкої допомоги на місці злочину (а.к.п. 157);

-протоколом затримання ОСОБА_4 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 29 жовтня 2023 року (а.к.п. 158-159);

-копією карти виклику швидкої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_6 (а.к.п. 190);

-висновком експерта від 27 грудня 2023 року № 2327/3173-БД (а.с.п. 45-46);

-висновком експерта від 29 грудня 2023 року № 2327/3172-БД, за змістом якого сліди крові на футболці та на парі берців ОСОБА_4 належать потерпілому ОСОБА_6 (а.с.п. 48-52).

Усі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими й достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел і в установленому законом порядку, зафіксовані в належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза будь-яким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за висунутим обвинуваченням.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, яке за визначеною ст. 12 КК України класифікацією є тяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається раніше не судимим відповідно до положень ст. 89 КК України, офіційно не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння одразу після вчинення цього злочину (а.к.п. 195-205).

Також суд бере до уваги відсутність у потерпілого ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Водночас суд критично оцінює викладені в письмовій заяві потерпілого обставини щодо примирення з обвинуваченим і повне відшкодування йому завданої злочином шкоди, ураховуючи певні перешкоди для цього через перебування обвинуваченого під вартою, поведінку потерпілого та обвинуваченого безпосередньо під час судового розгляду, а також показання потерпілого в судовому засіданні щодо відсутності з боку обвинуваченого будь-яких активних дій на залагодження своєї провини.

При цьому суд зважає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину та правдиву розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, глибокі внутрішні переживання й щирий жаль з приводу цього, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, готовність нести покарання, що може свідчити про позитивну перебудову свідомості особи, втрату або зниження ступеня її суспільної небезпечності та реальну можливість виправлення цієї особи.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Це насамперед виражається у вчиненні дій, направлених на максимально можливе усунення негативних наслідків скоєного діяння, в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, реальному бажанні виправити наслідки вчиненого. Більше того, факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак під час розгляду справи судом не встановлено в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наведених вище ознак дійсного прояву каяття, а в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б підтверджували щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки обвинуваченим, а також намагання останнім виправити наслідки вчиненого та готовність нести ним покарання. Натомість фактичні обставини кримінального провадження та поведінка обвинуваченого під час судового розгляду свідчать про формальність такого розкаяння й намагання останнього уникнути більш суворого покарання.

За таких обставин суд не визнає висловлене обвинуваченим щире каяття як обставину, що пом`якшує йому покарання на підставі ст. 66 КК України.

Разом з тим суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви, обстановку, спосіб його вчинення та відповідні наслідки, особу потерпілого, ставлення обвинуваченого до скоєного, перед і пост кримінальну поведінку, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність попередніх судимостей у силу приписів ст. 89 КК України, офіційної роботи та утриманців, наявність родини, задовільну характеристику за місцем мешкання, не перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та однієї обтяжуючої обставини, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, а також думку потерпілого про призначення покарання обвинуваченому.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, тому його виправлення й перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_4 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з тим на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 жовтня 2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь держави 1 912 грн документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 107).

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, ураховуючи характер вчиненого ним діяння та покарання, призначене йому цим вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислюватиз 29 жовтня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 жовтня 2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, а саме:

-змиви речовини бурого кольору, фрагменти тканини з плямами бурого кольору, сліди папілярних ліній, складений ніж з металевим руків`ям, футболку та берці, які передані до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанціями №№ 1997/23, 2037/24 (а.к.п. 23, а.с.п. 53), - знищити;

-решту речових доказів і документів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн процесуальних витрат на залучення експерта.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1