Дата документу 16.05.2024
Справа № 334/4000/24
Провадження № 1-кс/334/1193/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000949 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання про арешт майна узгоджене із процесуальним прокурором прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий вказав про те, що 14.05.2024 приблизно о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та безпосереднім застосуванням насильства, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, вживши заздалегідь заходів конспірації одягнув на обличчя хустинку темного кольору, та з метою залякування потерпілої взяв металевий предмет, за формами схожий на ніж, після чого, через паркан та незачинені на ключ вхідні двері проник до дачної ділянки АДРЕСА_1 , де в кімнаті перебувала потерпіла ОСОБА_6 і тримаючи у лівій руці вказаний металевий предмет та демонструючи його потерпілій, яка через неналежне освітлення, сприйняла цей предмет за ніж, яким може бути спричинено шкоду її здоров`ю, змусив її піднятися з дивану на якому вона сиділа і з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я останньої наказав віддати грошові кошти.

На виконання вимог ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , сприймаючи за реальну загрозу для здоров`я повідомила, що у неї відсутні грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел повалив потерпілу ОСОБА_6 на ліжко та наніс останній два удари кулаком правої руки в ділянку голови, та піднісши предмет схожий на ніж до горла потерпілої ОСОБА_6 , знову наказав передати йому майно та грошові кошти, на що остання повідомила, що в неї відсутні грошові кошти.

Далі, ОСОБА_5 , побачивши на стільці у вказаному будинку мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А11» в корпусі білого кольору з сім-картою стільникового оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 заволодів вказаним майном та покинув місце вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

На встановлення місцезнаходження викраденого майна, а також на встановлення особи, яка причетна до скоєння вказаного кримінального правопорушення ВКП Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «А11» в корпусі білого кольору з сім-картою стільникового оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , після вчиненого нападу на потерпілу, шляхом зміни сім-карти потерпілої на сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 користувався ОСОБА_5 .

Також у ході оперативно-розшукових заходів у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

15.05.2024 в період часу з 10:15 по 11:45 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою врятування майна, збереження речових доказів та переслідування ОСОБА_5 проведено невідкладний обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, у ході якого виявлено та вилучено шапку в`язану сіру з прорізами для очей типу «балаклава», куртка чорна з написом «Nike», кофта-толстовка чорна з написом «Nike», штани спортивні зелені з білою смугою, мобільний телефон «Ксіомі Редмі 7» imei НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 з сім картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон «Самсунг Галаксі 11» в корпусі білого кольору imei НОМЕР_7 , imei НОМЕР_8 . Як повідомив в ході обшуку ОСОБА_5 мобільним телефоном «Самсунг Галаксі 11» він заволодів у невідомої жінки з дачного будинку в нічний час 14.05.2024. Вказані речі вилучено, оглянуто та визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, в результаті проведеного обшуку були вилучені речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні і самі по собі мають доказове значення для доведення вини ОСОБА_5 . Безпосередньо під час обшуку було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

Слідчий до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримав свої вимоги та просив накласти арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження такого, знищення, що в свою чергу суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статями 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000949 від 15.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на шапку в`язану сіру з прорізами для очей типу «балаклава», куртку-ветровку чорна з написом «Nike», кофта-толстовка чорна з написом «Nike», штани спортивні зелені з білою смугою, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» imei НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 з сім картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон «Samsung GalaxyA11» в корпусі білого кольору imei НОМЕР_7 , imei НОМЕР_8 , які вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1