ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2050/23 Номер провадження 11-кп/814/1384/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2023 року за №0000456, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 зі змінами та захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , з доповненнями на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою та засуджено за:

ч.2 ст.190 КК України - на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 КК України - на 3 роки позбавлення волі;

ч.1 ст.309 КК України - на 1 рік обмеження волі;

ч.2 ст.307 КК України - на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 19 квітня 2023 року та до набрання вироком законної сили продовжено їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо арешту майна, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за таких обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно в лютому 2023 року ОСОБА_8 домовилась щонайменше з однією особою чоловічої статі на вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із обманом і зловживанням довірою інших осіб, протиправним заволодінням у такий спосіб (шляхом шахрайства) майном інших громадян, насамперед готівкових грошових коштів, що передбачало детально розроблений план протиправних дій та розподіл функцій співучасників (невстановлених осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження), зокрема, згідно з якими ОСОБА_8 відводилась окрема роль фізичного отримання від ошуканих осіб готівкових грошових коштів під вигаданими приводами.

Епізод №1

17 квітня 2023 року з 16 до 19 години невстановлені особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонували на абонентський номер стаціонарного та мобільного телефона ОСОБА_10 , в ході чого одна з указаних осіб представлялась начебто її сином - ОСОБА_11 , а інша особа - лікарем. Ці особи повідомили неправдиву інформацію про потрапляння сина ОСОБА_10 у ДТП і необхідність проведення йому операційного втручання, на що ОСОБА_10 має передати грошові кошти.

ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, перебуваючи в стресовому стані через можливу загрозу життю близькій особі, погодилась передати гроші на лікування сина, повідомивши суму грошових коштів, яку має в наявності та адресу свого місця проживання. Затим зазначені вище невстановлені особи за допомогою мобільного телефона повідомили ОСОБА_8 щодо розташування житла ОСОБА_10 для її візиту й протиправного отримання коштів від останньої.

17 квітня 2023 року приблизно о 19 годині ОСОБА_8 в помешканні ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 повідомила їй неправдиву інформацію про те, що є медичною сестрою лікарні та має на меті передати гроші ОСОБА_11 на лікування.

Будучи введеною в оману, в тому числі з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , вважаючи, що це є правомірним та вкрай необхідним для онуки, передала грошові кошти в сумі 24 000 гривень ОСОБА_8 , яка протиправно заволоділа цими коштами.

Епізод №2

18 квітня 2023 року з 18 години до 18 години 30 хвилин невстановлені особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повторно, з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонували на абонентський номер стаціонарного телефона ОСОБА_12 та одна з цих осіб, представившись лікарем, повідомляла неправдиву інформацію про те, що син ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , потрапив у ДТП і йому терміново необхідні грошові кошти в сумі 450 000 гривень для надання медичної допомоги.

ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, перебуваючи в стресовому стані через можливу загрозу життю близькій особі, погодилась передати гроші на лікування сина та повідомила адресу свого місця проживання. Після цього згадані вище невстановлені особи за допомогою мобільного телефона повідомили ОСОБА_8 про розташування житла ОСОБА_12 для її візиту за місцем проживання останньої та протиправного отримання коштів від неї.

18 квітня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_12 у своєму будинку по АДРЕСА_3 запропонувала ОСОБА_8 показати документи, які підтверджують факт лікування її сина в лікарні, повідомивши, що лише після цього вона надасть грошові кошти. Не маючи при собі будь-яких документів, ОСОБА_8 , розуміючи факт їх відсутності та неможливості отримання від ОСОБА_12 грошових коштів, залишила місце вчинення злочину, тим самим із причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Епізод №3

18 квітня 2023 року з 19 години 40 хвилин до 20 години 39 хвилин невстановлені особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повторно, з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонували на абонентський номер стаціонарного та мобільного телефона ОСОБА_14 , в ході чого одна з указаних осіб представлялася начебто онукою ОСОБА_15 - ОСОБА_16 , а інша особа - лікарем. Ці особи повідомили неправдиву інформацію про потрапляння онуки ОСОБА_15 в ДТП і необхідність проведення операційного втручання останній, на що ОСОБА_15 має передати грошові кошти.

ОСОБА_15 , будучи введеною в оману, перебуваючи в стресовому стані через можливу загрозу життю близькій особі, погодилась передати гроші для лікування онуки, повідомивши суму грошових коштів, яку має в наявності та адресу свого місця проживання.

18 квітня 2023 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 в домоволодінні ОСОБА_15 по АДРЕСА_4 повідомила їй неправдиву інформацію про те, що є медичною сестрою лікарні та має на меті передати гроші ОСОБА_16 на лікування.

Будучи введеною в оману, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , вважаючи, що це є правомірним та вкрай необхідним для онуки, передала грошові кошти в сумі 2 100 доларів США, що становило 76 794 гривень 06 копійок, ОСОБА_8 , яка протиправно заволоділа отриманими коштами.

Епізод №4

19 квітня 2023 року з 09 години 55 хвилин до 11 години 55 хвилин невстановлені особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повторно, з використанням засобів мобільного зв`язку неодноразово телефонували на абонентський номер мобільного телефона ОСОБА_17 , в ході чого одна зі згаданих осіб представлялася начебто донькою ОСОБА_17 - ОСОБА_18 , а інша особа - лікарем. Ці особи повідомили неправдиву інформацію щодо потрапляння ОСОБА_18 у ДТП і необхідності проведення їй операційного втручання, на що ОСОБА_17 має передати грошові кошти.

ОСОБА_17 , будучи введеною в оману, перебуваючи в стресовому стані через можливу загрозу життю близькій особі, погодилась передати гроші для лікування доньки, повідомивши суму грошових коштів, яку має в наявності та адресу свого місця проживання.

19 квітня 2023 року приблизно о 12 годині ОСОБА_8 в домоволодінні ОСОБА_17 в м. Гадяч Полтавської обл. повідомила їй неправдиву інформацію про те, що є медичною сестрою лікарні та має на меті передати гроші ОСОБА_18 на лікування.

Будучи введеною в оману, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , вважаючи, що це є правомірним і вкрай необхідним для доньки, передала грошові кошти в сумі 1 400 доларів США, що становило 51 196 гривень 04 копійки; 500 Євро, що становило 19 983 гривень 85 копійок, і 40 000 гривень, а всього на загальну суму 111 179 гривень 89 копійок, ОСОБА_8 , яка протиправно заволоділа названими коштами.

Епізод №5

У першій половині квітня 2023 року (не пізніше 18 квітня 2023 року) ОСОБА_8 в м. Київ незаконно придбала, а в подальшому зберігала при собі та перевезла в м. Гадяч Миргородського р-ну Полтавської обл. особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», загальною масою не менше 0, 493 г, без мети збуту для власного вживання.

Далі ОСОБА_8 зберігала названу вище особливо небезпечну психотропну речовину, зокрема, 19 квітня 2023 року у кв. АДРЕСА_5 , яку було виявлено та вилучено поліцією цього дня з 15 години 02 хвилини до 16 години 02 хвилин.

Епізод №6

У першій половині квітня 2023 року (не пізніше 18 квітня 2023 року) ОСОБА_8 в м. Київ незаконно придбала, а затим зберігала при собі та перевезла в м. Гадяч Миргородського р-ну Полтавської обл., особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» загальною масою 0, 233 г, із метою її подальшого незаконного збуту.

19 квітня 2023 року об 11 годині 09 хвилин ОСОБА_8 в приміщенні поштового відділення №3 ТОВ «Нова пошта» по вул. Гетьманській, 2 у м. Гадяч незаконно збула названу вище особливо небезпечну психотропну речовину шляхом її пересилання іншій особі в посилці до поштомату №31589 ТОВ «Нова пошта», який розташований по вул. Світлій, 12 у м. Запоріжжя, із зазначенням імені особи одержувача - ОСОБА_19 .

В апеляційних скаргах:

прокурор ОСОБА_9 зі змінами, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року: призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, яке виконувати самостійно, конкретизувати в резолютивній частині вироку, що витрати на залучення експертів у розмірі 7 548 гривень підлягають стягненню на користь держави, виключити із мотивувальної частини вироку словосполучення «досудовим розслідуванням» при формулюванні обвинувачення, яке місцевий суд визнав доведеним, а в разі якщо зазначені зміни можливо здійснити лише за наслідками нового судового розгляду - скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд: виклав бланектно формулювання доведеного обвинувачення з посиланням на словосполучення "досудовим розслідуванням", яке не узгоджується з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України; в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі, оскільки вона, в тому числі станом на момент судового розгляду мала двох дітей віком до чотирнадцяти років; у резолютивній частині вироку безпідставно не зазначив про стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальних витрат, здійснених державною експертною установою;

захисник ОСОБА_7 із доповненнями, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок суворості, просить змінити вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року: перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.307 на ч.1 ст.309 КК України та з ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 на ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Такі вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.2 ст.307 КК України; докази, отримані в ході оглядів речей обвинуваченої, є недопустимими, оскільки отримані з істотним порушенням вимог КПК України. Водночас посилається на те, що місцевий суд не дослідив документи, які визначали повноваження слідчих і прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу зі змінами сторони обвинувачення, та, посилаючись на допущення місцевим судом істотних порушень вимог КПК України, а саме невстановлення у вироку обставин кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, просив скасувати це судове рішення з призначенням нового розгляду в першій судовій інстанції, позицію обвинуваченої та її захисника про задоволення апеляційної скарги сторони захисту з доповненнями, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційних скарг зі змінами, доповненнями та дійшла висновку про те, що вони підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що місцевий суд ухвалив вирок з істотними порушеннями вимог КПК України, про що обгрунтовано зазначено прокурором під час провадження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 368 КПК України унормовано, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винуватий обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами абз. 1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України в разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У свою чергу, досудове розслідування завершується складанням обвинувального акта, яким сторона обвинувачення висуває обвинувачення особі у вчиненні кримінального правопорушення. За змістом положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, має стати предметом дослідження в судовому засіданні.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому.

Наведені ж у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

За таких обставин, установлення саме судом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, що були встановлені судом, є необхідною умовою для визнання судового рішення законним та обґрунтованим.

Проте суд першої інстанції, ухваливши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.1 ст.309 та ч.2 ст.307 КК України, в порушення викладених вище вимог закону не виклав у вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не встановив за результатами судового розгляду фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, зазначивши у мотивувальній частині судового рішення лише обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

Обставини ж, установлені досудовим розслідуванням, слугують основою висунення обвинувачення, натомість обставини, встановлені судом, є основою ухвалення рішення щодо винуватості чи невинуватості особи.

Отже, допущені місцевим судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, які самостійно суд апеляційної інстанції усунути позбавлений можливості, в тому числі з урахуванням заявлених апеляційних вимог.

Наведений вище підхід узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, наведеними в постановах від 06 вересня 2023 року (справа №454/2705/19, провадження №51-2870 км 23), 09 березня 2023 року (справа №606/2657/21, провадження №51 - 3453 км 22), 17 грудня 2020 року (справа №426/14810/18, провадження № 51-2486 км 20), у яких касаційний суд наголосив на істотності аналогічних порушень вимог КПК України й на тому, що вони є підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в місцевому суді.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги зі змінами прокурора про необхідність зміни оскаржуваного вироку шляхом виключення з мотивувальної частини цього судового рішення словосполучення «досудовим розслідуванням» при формулюванні обвинувачення, колегія суддів уважає неспроможними, оскільки місцевий суд узагалі не встановив фактичні обставини кримінальних правопорушень, а лише послався на обставини, встановлені органом досудового розслідуванням, і запропоноване прокурором виключення не забезпечить того, що фактичні обставини справи будуть встановлені судом. За таких обставин, слід констатувати, що в цьому провадженні фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не були встановлені у передбаченому законом порядку судом першої інстанції. На неможливості усунення істотних порушень вимог КПК України в такий спосіб наголосив Верховний Суд у постанові від 23 лютого 2023 року (справа №733/859/21, провадження №51-2793 км 22).

Ураховуючи зазначені вище обставини, оскаржуваний вирок належить скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З урахуванням допущених місцевим судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону оцінка інших доводів апеляційних скарг зі змінами й доповненнями можлива лише після усунення таких порушень.

Під час нового розгляду слід урахувати наведене вище, провести судовий розгляд відповідно до приписів КПК України, ретельно перевірити доводи апеляційних скарг зі змінами та доповненнями, за наслідком чого ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Отже, апеляційні скарги зі змінами й доповненнями, як наслідок, підлягають до часткового задоволення.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні ікримінованих їй кримінальних правопорушень, із метою попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: її переховування від суду з огляду на усвідомлення ймовірності повторного засудження за висунутим обвинуваченням, незаконного впливу на свідків із метою зміни їх показань щодо обставин справи, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, із урахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих кримінальних правопорушень підвищеної суспільної небезпеки, їх обставин, даних про особу обвинуваченої, їй необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої для забезпечення проведення нового розгляду першою судовою інстанцією.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 зі змінами та захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4