У Х В А Л А

Іменем України

28.02.2024

Справа № 331/782/24

Провадження № 1-кс/331/376/2024

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що 23.01.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 25.01.2024 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, має вищу освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого, про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань Російської Федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган «Главное управление МВД в Запорожской области», на захопленій матеріально-технічній базі, яка належить ГУ НП в Запорізькій області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

В подальшому, приблизно у квітні 2022 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на захопленій матеріально-технічній базі відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУ НП в Запорізькій області, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна,

буд. 21, представниками збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора було створено відповідний територіальний підрозділ вказаного незаконного правоохоронного органу, а саме «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области».

Так, на незаконний орган покладено завдання щодо здійснення правоохоронної діяльності на тимчасово окупованій території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Тобто, незаконний орган, створений представниками окупаційної адміністрації не пізніше квітня 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», який розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, буд. 21 є правоохоронним органом.

Зокрема, приблизно в середині липня 2022 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, яке з 24.02.2022, та станом на сьогоднішній день є тимчасово окупованою територією збройними формуваннями держави-агресора Російської Федерації, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички, досвід роботи у правоохоронному органі, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та представників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області Якимівське управління Головного управління МВС в Запорізькій області (мовою оригіналу - «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области»), який розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, буд. 21, добровільно, з власної ініціативи вступив до лав вказаного незаконного правоохоронного органу, зайнявши посаду оперуповноваженого, та у подальшому, почав вчиняти протиправні дії від імені та за стандартами держави-агресора Російської Федерації, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області.

В той же час, починаючи з середини липня 2022 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, з власних корисливих мотивів, підтримуючи діяльність окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації та виконуючи свої функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді оперуповноваженого, в межах своїх службових повноважень, будучи оснащеним індивідуальними засобами захисту та озброєним особистою табельною зброєю, одягненим у формений одяг, здійснював патрулювання території громади разом з іншими поліцейськими та представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, вступав на чергування у вказаному правоохоронному органі, проводив опитування місцевого населення, безпосередньо забезпечував охорону правопорядку підконтрольній йому території, а також вчиняв інші протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації шляхом функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу Російської Федерації на окупованій території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

25 січня 2024 року слідчим направлено постанову до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях, та відповідно до доручення від 25 січня 2024 року №003-280000275 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_5 (після виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_4 в окреме кримінальне провадження доручення №003-280000412 від 05.02.2024, адвокат ОСОБА_5 ).

Того ж дня, 25 січня 2024 року, на виконання вимог частини 3 статті 111, статті 135, статті 278 КПК України, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 за

ч. 7 ст. 111-1 КК України вручено його захиснику адвокату ОСОБА_5 .

Враховуючи перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику

ОСОБА_4 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також його допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих (розшукових) дій, у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 25 січня 2024 року було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 29 січня 2024 року, на 30 січня 2024 року,

на 31 січня 2024 року.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від

25 січня 2024 року було розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Також, з метою виклику ОСОБА_4 для участі у слідчих діях, 25 січня 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в цей же день, 25 січня 2024 року, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області

на 29 січня 2024 року, на 30 січня 2024 року, на 31 січня 2024 року.

Також, 25 січня 2024 року, враховуючи перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області, встановивши наявність та використовуючи систему миттєвого обміну повідомленнями (месенджері) «Telegram», на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить та яким особисто користується ОСОБА_4 , було здійснено відправлення інформаційних повідомлень про те, що відносно останнього складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також те, що ОСОБА_4 викликається до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших дій за його участю як підозрюваного у кримінальному провадженні, крім того, було надіслано скан-копію повідомлення про підозру та повісток про виклик.

Проте, дотепер ОСОБА_4 не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_4 для повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території селища міського типу Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

05 лютого 2024 року прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000181 від 05 лютого 2024 року.

05 лютого 2024 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам Володимирського РВ УСБУ у Волинській області.

09 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду

м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1.Рапортом про вчинення кримінального правопорушення №54/30/30ві від 18.01.2024;

2.Повідомлення про виявлення кримінального правопорушення №54/30/31ві від 18.01.2024;

3.Допитами в якості свідків із числа місцевих жителів смт. Якимівка, та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що неодноразово особисто бачили ОСОБА_4 під час виконання ним правоохоронних функцій, одягнутого у формений одяг зразка форми поліції Російської Федерації, з шевроном прапору Російської Федерації, маючи при собі зброю, а також, зазначили, що ОСОБА_4 вчиняє протиправні дії на користь окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації.

4.Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки серед пред`явлених ним фотознімків впізнали ОСОБА_4 , який активно співпрацює з окупаційною владою держави-агресора Російської Федерації, займаючи посаду у незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій території Запорізької області.

5.Іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у протиправних діях, а саме добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме: cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих населених пунктах та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у міжнародний та державний розшук та перебуває у cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих населених пунктах, тобто на території, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Мелітопольського району, з 24.02.2022 року відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, окрім цього, періодично здійснює виїзди на тимчасово окуповану територію АР Крим, а також на територію держави-агресора Російської Федерації.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне наступне майно:

-об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0311, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 0.15, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності у розмірі частки належить ОСОБА_4 (підтверджується витягом з інформаційної довідки від 16.02.2024 № 366103144).

Також, виходячи з того, що ОСОБА_4 достовірно відомо про те, що він має статус підозрюваної особи, у вчинені особливо тяжкого злочину, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, а також ОСОБА_4 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваної та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Згідно ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Прохає суд накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0311, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 0.15, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві спільної часткової власності у розмірі частки належить ОСОБА_4 (підтверджується витягом з інформаційної довідки від 16.02.2024

№ 366103144).

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

23.01.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 25.01.2024 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:Рапортом про вчинення кримінального правопорушення №54/30/30ві від 18.01.2024;Повідомлення про виявлення кримінального правопорушення №54/30/31ві від 18.01.2024;Допитами в якості свідків із числа місцевих жителів смт. Якимівка та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що неодноразово особисто бачили ОСОБА_4 під час виконання ним правоохоронних функцій, одягнутого у формений одяг зразка форми поліції Російської Федерації, з шевроном прапору Російської Федерації, маючи при собі зброю, а також, зазначили, що ОСОБА_4 вчиняє протиправні дії на користь окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації. Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки серед пред`явлених ним фотознімків впізнали ОСОБА_4 , який активно співпрацює з окупаційною владою держави-агресора Російської Федерації, займаючи посаду у незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій території Запорізької області; іншими зібраними відповідно до КПК України доказами.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне наступне майно - об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0311, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 0.15, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності у розмірі частки належить ОСОБА_4 (підтверджується витягом з інформаційної довідки від 16.02.2024 № 366103144).

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане нерухоме майно, а саме земельна ділянка можуть бути продані чи оформлені на іншу особу.

Оскільки, майно, належить ОСОБА_4 на яке просить накласти арешт слідчий за погодженням з прокурором та в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних, які свідчать про те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому до підозрюваного необхідно застосувати арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000181, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0311, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, площа (га): 0.15, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві спільної часткової власності у розмірі частки належить ОСОБА_4 (підтверджується витягом з інформаційної довідки від 16.02.2024

№ 366103144).

Виконання ухвали доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1