Справа № 344/3554/24
Провадження № 1-кс/344/1659/24
У Х В А Л А

06 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора,-

В С ТА Н О В И В:

в скарзі вказано, що за Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області під процесуальним керівництвом Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000189, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2023 р. про вчинення посадовою особою Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (службове підроблення). Постановою про заміну раніше визначеної слідчої групи від 17.10.2023 р. призначено старшим групи слідчих в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено й надалі в групі слідчих. 20.02.2024 р. скаржник повторно звернувся до Івано-Франківського РВП ГУ НП в Івано- Франківській області з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000189, яке цього ж дня зареєстровано за вх.№К-34. Слідчим ОСОБА_8 листом від 23.02.2024 р. N2302/108/46/02-2024 р. повідомлено скаржника про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження, проведеного після скасування 08.01.2024 р. постанови про закриття кримінального провадження, будь-яких доказів, які б вказували, що ОСОБА_9 у вказаному кримінальному провадженні завдано будь-якої шкоди, не встановлено. Наголошено, що при наявності чинної постанови про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні №0000189, підстав для винесення ще однієї постанови з питання, яке вже вирішене у кримінальному провадженні, не вбачається. Скаржник вважає рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 20.02.2024 р. незаконним та таким, що суперечить положенням процесуального закону, оскліьки було прийнято у формі листа, а не постанови. Крім того, наявність нескасованої постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному проваджені, як про це зазначає слідчий в листі від 23.02.2024 р., не позбавляє скаржника права повторно подати клопотання про визнання потерпілим у кримінальному проваджені і не звільняє слідчого від обов`язку розглянути таке клопотання з дотриманням норм КПК України, чого в даному випадку ним не було дотримано.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з підстав, які в ній наведені. Повідомив суд, що двічі звертався з заявою про визнання його потерпілим, остання подана заява обгрунтована новими підставами та новими доказами, постановою слідчого від 30 червня 2023 року закрито кримінальне провадження, однак ухвалою суду від 24.07.2023 постанову скасовано, долучив до матеріалів клопотання копію ухвали від 13.11.2023 року та постанову слідчого від 11.10.2023 року про відмову в задоволенні клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про відкладення розгляду скарги.

Скаржник заперечував щодо відкладення розгляду скарги, оскільки заява не підтверджена належними документами, зокрема, наказом, крім того, в кримінальному провадженні здійснюють досудове розслідування слідчі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , крім слідчого ОСОБА_12 .

Судом встановлено наступні обставини.

Скаржник звернувся повторно 20.02.2024 року до Івано-Франківського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000189, яке зареєстровано за вх.№К-34.

Листом від 23.02.2024р. N2302/108/46/02-2024р. слідчим ОСОБА_8 надано відповідь ОСОБА_9 на заявлене клопотання. Зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження, проведеного після скасування 08.01.2024 р. постанови про закриття кримінального провадження, будь-яких доказів, які б вказували, що мені у вказаному кримінальному провадженні завдано будь-якої шкоди, не встановлено. При наявності чинної постанови про відмову у визнанні мене потерпілим в кримінальному провадженні №0000189, підстав для винесення ще однієї постанови з питання, яке вже вирішене у кримінальному провадженні, не вбачається.

Постановою слідчого від 11.10.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_13 про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні.

Ухвалою від 13.11.2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_13 від 24.10.2023р. на постанову слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 11.10.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000189 від 17.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України відмовлено.

Так, відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність.

В ст. 26 КПК України вказано, що зміст диспозитивності полягає у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Так інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно з положеннями ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кримінального процесуального кодексу України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

В ч.2 ст.220 КПК України вказано, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим в порушення вимог ст.220 КПК надано відповідь на заявлене клопотання у формі листа, а не постанови, як це передбачено процесуальним законодавством, належним чином своє рішення не мотивував, конкретної відповіді про задоволення або відмову в задоволенні клопотання не надав.

Посилання слідчого на наявність нескасованої постанови про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні є необгрунтованим, оскільки дана обставина не позбавляє учасника повторно звертатись до органу досудового розслідування з клопотанням про визнання потерпілим, обгрунтовуючи його новими правовими підставами.

Таким чином, клопотання в частині зобов`язання слідчого ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_13 від 20.02.2024р. (вх.К-34) про визнання потерпілим у кримінальному провадженні обгрунтовано належними правовими підставами.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання ОСОБА_13 від 20.02.2024р. слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію ; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального закону визначений вичерпний перелік процесуальних рішень, які відносяться до компетенції слідчого судді при розгляді скарги на дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора під час досудового розслідування.

Визнання дій (бездіяльності) слідчого та/або прокурора незаконними (протиправними), не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково;

Зобов`язати слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_13 від 20.02.2024 р.(вх.К-34) про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000189 від 17.01.2023р.;

в іншій частині скарги відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1