УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м.Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 року старший слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 26.05.24 року близько 16 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 з метою не вчинення службовими особами державної прикордонної служби України під час перетину державного кордону України в міжнародному пункті пропуску «Устилуг-Зосін», що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме пропуску його через державний кордон в Республіку Польща, в ході перевірки надав працівникам ДПС України грошові кошти в сумі 200 Євро, що могло свідчити про надання неправомірної вигоди.

26.05.2024 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000523 з попередньою кваліфікацією за ст. 369 ч. 1 КК України.

26.05.2024 року під час огляду місця події в пункті пропуску «Устилуг - Зосін», що по АДРЕСА_1 було вилучено грошові кошти в сумі 200 Євро, двома купюрами номіналами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами SЕ та НОМЕР_1 , котрі було поміщено в спецпакет НПУ № СRІ 1267525, котрий опечатано та підписано понятими та слідчим.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені вищевказані грошові кошти в сумі 200 Євро, двома купюрами номіналами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами SЕ та НОМЕР_1 , вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені грошові кошти в сумі 200 Євро мають значення речового доказу, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вказана річ відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Вважає, що дві купюри номіналами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_1 підлягають арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 0000523 від 26.05.2024 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, 26.05.24 року близько 16 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 з метою не вчинення службовими особами державної прикордонної служби України під час перетину державного кордону України в міжнародному пункті пропуску «Устилуг-Зосін», що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме пропуску його через державний кордон в Республіку Польща, в ході перевірки надав працівникам ДПС України грошові кошти в сумі 200 Євро, що могло свідчити про надання неправомірної вигоди.

26.05.2024 року під час огляду місця події в пункті пропуску «Устилуг - Зосін», що по АДРЕСА_1 було вилучено грошові кошти в сумі 200 Євро, двома купюрами номіналами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами SЕ та НОМЕР_1 , котрі було поміщено в спецпакет НПУ № СRІ 1267525, котрий опечатано та підписано понятими та слідчим.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, вилучені 26.05.2024 року грошові кошти в сумі 200 Євро, двома купюрами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами SЕ та НОМЕР_1 , підлягає арешту із забороною користування, відчуження та розпорядження, оскільки має значення речового доказу у справі і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за її участю ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 200 Євро, двома купюрами номіналом по 100 Євро з наступними серійними номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , що були вилучені 26.05.2024 року під час огляду місця події в пункті пропуску «Устилуг - Зосін», що по АДРЕСА_1 , котрі надав гр. ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження . Слідчі( процесуальні ) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_5