УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1 відділу 1 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 12 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий 1 відділу 1 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 220 240 000 000 006 12 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та 3/8 частини приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №220 240 000 000 006 12 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

25.06.2024 ОСОБА_4 в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3

ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно з відповіддю на доручення № 5/4/2-6952 від 31.05.2024, ОСОБА_4 має у своїй власності об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», № 062/14-5739 від 31.05.2024 вищевказаний об`єкт житлової нерухомості (квартира) з 09.10.2009 на праві свідоцтва про право на спадщину належить ОСОБА_4 .

Крім цього, згідно з повідомленням № № 5/4/2-6712 від 29.05.2024

ОСОБА_4 має у своїй власності об`єкт житлової нерухомості, а саме приватний будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», № 062/14-5491 від 23.05.2024 вищевказаний об`єкт житлової нерухомості приватний будинок перебуває у спільній приватній власності. Так, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.10.2009 належить 3/8 частини вказаного будинку, 1/2 частини на підставі договору-купівлі продажу від 08.10.2003 належить ОСОБА_5 та 1/8 частини будинку на підставі договору дарування від 14.04.2006 належить ОСОБА_6 (батьку ОСОБА_4 ).

Оскільки санкція кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України інкримінованих ОСОБА_4 передбачає, додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий поросив накласти арешт на майно, що належить підозрюваній з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчими ГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №220 240 000 000 006 12 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

25.06.2024 ОСОБА_4 в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3

ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 3/8 частини приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 вказуючи підставу для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 1 відділу 1 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та 3/8 частини приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися зазначеним вище нерухомим майном, а також вчинення дії щодо відчуження вказаного майна.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: