ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 Справа №607/19095/23 Провадження №1-кп/607/535/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000052, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-

встановив:

Солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 18 червня 2018 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 8 годині 30 хвилин 11 липня 2018 року прибув до військової частини НОМЕР_1 . Він же, будучи військовослужбовцем військової служби з контрактом військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 02 вересня 2018 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 8 годині 30 хвилин 27 листопада 2018 року прибув до військової частини НОМЕР_1 . Він же, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 18 лютого 2019 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 12 годині 00 хвилин 03 жовтня 2023 року добровільно прибув до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові.

В суді обвинуваченй ОСОБА_4 на запитання судді надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає та бажає надавати показання.

В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: 29 січня 2017 року він був призваний на військову службу. Після призову проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . 18 червня 2018 року, 02 вересня 2018 року та 18 лютого 2019 року він не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин. В цей час він перебував вдома та займався домашнім господарством.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 є належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем. Його дії кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який безпосередньо брав участь в антитерористичні операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою №121/ато від 17 жовтня 2022 року, його вік, стан здоров`я, характеристику, а також, обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. Обставин які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

З метою виправлення ОСОБА_4 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.

З врахуванням особи винногота наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства, тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 65, 66, 75, 76, 407 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1