Справа № 760/9459/24
Провадження №1-кп/760/2790/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000035 від 16.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2024 від прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт від 22.04.2024 у кримінальному проваджені №0000035 від 16.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно обвинувального акту, громадянин України ОСОБА_5 , як засновник та співвласник у частці 3,03% Товариства з обмеженою відповідальністю «ООО «Мариуполь Сити Центр», після окупації рф частини території у Донецькій області, для подальшого контролю власного підприємства у м. Донецьк, здійснив перереєстрацію юридичної особи на підконтрольних осіб та організував надання послуг зі здачі в оренду власного або орендованого нерухомого майна на непідконтрольній Україні території, а саме за адресою: АДРЕСА_4 .

Також встановлено, що ТОВ «ООО «Мариуполь Сити Центр» українське товариство, що працює у сфері надання послуг з оренди нерухомого майна.

Після окупації м. Донецьк, ОСОБА_5 , з метою недопущення втрати ТОВ «ООО Мариуполь Сити Центр», будучи обізнаним про те, що російською федерацією тимчасово окуповано територію Донецької області, розуміючи, що для подальшого ведення господарської діяльності йому необхідно перереєструвати вказану юридичну особу під законодавство російської федерації, відповідно до законодавства псевдодержавного утворення «ДНР» у встановленому незаконними органами влади «ДНР» порядку надав до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Донецької області так званої «Міжрайонної інспекції федеральної податкової служби №1 по Донецькій народній республіці» документи для реєстрації в особі себе, як індивідуального підприємця та співвласника товариства з обмеженою відповідальністю - ООО « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого у єдиному державному реєстрі юридичних осіб РФ - «ЄГРЮЛ».

На підставі поданих ОСОБА_5 документів незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території Донецької області, так званою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 09.01.2023 здійснено реєстрацію індивідуального підприємця в особі ОСОБА_7 в «Едином государственном реестре индивидуальных предпринимателей Росийской Федерации» та присвоєно основний державний реєстраційний номер індивідуального підприємця - НОМЕР_1 , таким чином легалізовано вказане товариство для ведення господарської діяльності на тимчасово окупованій території Донецької області.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, переслідуючи мету отримання прибутку та ведення господарської діяльності на тимчасово окупованій території Донецької області, ОСОБА_5 з метою здійснення та реалізації безперешкодної господарської діяльності на тимчасово окупованій території м. Донецьк так званої «Донецької Народної Республіки», 20.01.2024 отримав паспорт громадянина російської федерації серія НОМЕР_2 , виданий 20.01.2024, підрозділом 610-068 ГУ МВД росії по ростовській області.

Вчинені умисні дії забезпечили можливість функціонування зазначеного товариства на тимчасово окупованій території та зберегли контроль ОСОБА_5 за активами і виробництвом.

На підставі зазначеного, ОСОБА_5 , як засновником та співвласником в частці 3,03% ТОВ «ООО Мариуполь Сити Центр» здійснювалася господарська діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Донецької області через здійснення господарської діяльності з надання послуг по оренді нерухомого майна, сплати податків до окупаційної адміністрації та підтримки російської військової агресії проти України.

В межах пред`явленого обвинувачення та згідно кваліфікації органу досудового розслідування, ОСОБА_5 вчинив провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях, і під час судового провадження.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 грн, із позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування та конфіскацією 1/3 належного обвинуваченому майна.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 4 ст. 111-1 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Враховуючи вищевикладене, під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Як убачається зі змісту наданої суду угоди про визнання винуватості від 22.04.2024 вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання компрометуючих матеріалів немає, під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, маючого на утриманні неповнолітнього сина, та враховуючи, що захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 передав на безоплатній основі військовій частині НОМЕР_3 (два) безпілотні літальні апарати (квадрокоптерти) DJI MAVIC 3 (CN), керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 грн, із позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування та конфіскацією 1/3 належного обвинуваченому майна.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, суд здійснив розгляд кримінального провадження №0000035 від 16.01.2024 в межах перевірки укладеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 на відповідність вимогам КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15 Pro Max» S/N: НОМЕР_4 , білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» моделі М1908С3JG, чорного кольору, мобільний телефон марки «iPhone» моделі «7 Plus» IMEI: НОМЕР_5 із сім-карткою «Водафон» НОМЕР_6 , ноутбук марки «Asus», S/N: НОМЕР_7 , із зарядним пристроєм - повернути ОСОБА_5..

Керуючись ч. 1 ст. 314, ч. 4 ст. 469, ст.ст. 472-475 КПК України, ст. ст. 60, 66 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.04.2024 у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000035 від 16.01.2024 укладену між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України і призначити йому покарання у виді 10000 (десяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень з позбавленням права займати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 10 років та конфіскацією 1/3 належного обвинуваченому майна.

Речові докази: мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15 Pro Max» S/N: НОМЕР_4 , білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» моделі М1908С3JG, чорного кольору, мобільний телефон марки «iPhone» моделі «7 Plus» IMEI: НОМЕР_5 із сім-карткою «Водафон» НОМЕР_6 , ноутбук марки «Asus», S/N: НОМЕР_7 , із зарядним пристроєм - повернути ОСОБА_5..

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_8