У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

11.07.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000544 від 19.05.2024 року, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

встановив:

До слідчого судді Франківського районного суду м. Львова, слідчий СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000544 від 19.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

В обґрунтування зазначених вимог слідчий вказав, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 21.05.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_5 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.07.2024 року. 10.07.2024 строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 19.08.2024, керівником Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 . Так, при вивченні особи підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що він є особою працездатного віку, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років та згідно з вимогами чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. А тому є підстави вважати, що підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом із тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. З огляду, на викладене та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 просив продовжити строк тримання під вартою щодо останнього .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з мотивів, наведених у ньому та зазначила, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК), враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного у випадку визнання його винним, продовження протиправної діяльності, перешкоджанню кримінальному провадженню, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, свідків (п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК). На думку прокурора, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . На даний час, в ході досудового розслідування необхідно отримати висновки експертиз, провести слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_5 та свідками. Окрім цього дія запобіжного заходу закінчується 17.07.2024 року. 10.05.2024 строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 19.08.2024, керівником Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , та яке вручено стороні захисту. Просить задоволити клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , в судовому щодо задоволення клопотання заперечила, з огляду на те, що підозрюваний раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем навчання, проживає лише з матір`ю, яка є особою з інвалідністю 2 групи та перебуває на пенсії, просить обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того підозру за ч.2 ст. 121 КК України вважає необґрунтовано.

Підозрюваний підтримав думку захисника, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін судового провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 21.05.2024 справа №465/3893/24, застосовано до ОСОБА_5 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без права внесення застави. Строк дії ухвали - до 17 липня 2024 року.

До слідчого судді Франківського районного суду м. Львова слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000544 від 19.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України

Так досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2024, близько 07:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_8 і, як наслідок, неприязних з ним відносин, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів руками та ногами по голові, чим спричинив ушкодження у вигляді гострої дихальної недостатності, аспірації дихальних шляхів кров`ю, закритий перелом кісток носа зі зміщенням та кровотечу, які були небезпечними для життя в момент заподіяння та згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. В подальшому, ОСОБА_5 одразу після нанесення тілесних ушкоджень покинув квартиру, а ОСОБА_8 помер на місці події до приїзду бригади екстреної медичної допомоги.

ОСОБА_5 , підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Підозра вручена ОСОБА_5 19.05.2024 р. за ч.2 ст.121 КК України в порядку та у спосіб, передбачений ст.278 КПК України.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується такими зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19.03.2024 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2024, протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 19.05.2024, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 у приміщенні моргу, що по АДРЕСА_3 , лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , де вказано, що причиною смерті ОСОБА_8 є гостра дихальна недостатність, аспірація дихальних шляхів кров`ю, закритий перелом кісток носа зі зміщенням та кровотечею, поясненнями підозрюваного, наданими в судовому засіданні, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя доходить висновку, що на даній стадії слідчим та прокурором наведено переконливість фактів того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується, та відноситься відповідно до ст.12 КК України до тяжкого злочину. Санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 аргументовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнанням його винним, доходжу до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризику підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також необхідність проведення додаткових слідчих дій.

На думку слідчого судді, більш м`який запобіжний захід на даному етапідосудовго розслідування не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини, визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що такі є вмотивованими.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, доходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, слідчий суддя відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України вважає за недоцільне визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196, 197 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19 серпня 2024 року, без права внесення застави

В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 11 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1