УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Адамівка Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 подали до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_6 та відшкодуванням завданих ним збитків, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 щодо задоволення вказаних клопотань заперечив, мотивуючи тим, що клопотання є безпідставними, оскільки суперечать чинному законодавству, просив в їх задоволенні відмовити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити; його захисник адвокат ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, - карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Проаналізувавши ст. 126-1 КК України вбачається, що суб`єктивною стороною цього злочину є умисел, тому звільнення особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за цією статтею суперечить кримінальному законодавству України, оскільки, однією із підстав для звільнення, відповідно до ст. 46 КК України є вчинення необережного нетяжкого злочину.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у клопотанні потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_6 та відшкодуванням завданих ним збитків, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України слід відмовити.

На підставі частинам 1, 4 ст. 12, статтей 46, 126-1 КК України, керуючись ст. 26, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 350, ч. 2 ст. 369, частинами 1, 3, 6 ст. 371, ст. 372, частина 1, 2, 5, 6 ст. 376, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_6 та відшкодуванням завданих ним збитків, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено о 15 год. 40 хв. 12 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_7