Справа №211/2542/24 Провадження № 1-кп/211/436/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 04.02.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, розлучений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

04 лютого 2024 року, в денний час ОСОБА_6 перебував за адресою свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , де разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої.

В процесі розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 , посилена станом алкогольного сп`яніння, та за вказаних мотивів виник намір на заподіяння їй тілесних ушкоджень, тобто на вчинення дій пов`язаних із домашнім насильством.

Відразу ж після цього, 04 лютого 2024 року приблизно о 15:00 годин, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до неї, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг їх передбачити, взяв зі столу ніж, та утримуючи його в руці, наніс вказаним ножем 1 удар в область грудної клітини ОСОБА_7 ліворуч (в область пахви), яка знаходилася в положенні сидячі обличчям до нього, місце розташування життєво-важливих органів людини. Після чого, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, припинив свої злочинні дії.

Від нанесеного ОСОБА_6 удару ножем ОСОБА_7 в короткий проміжок часу, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, померла на місці.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді колючо-ріжучої рани грудної клітини ліворуч, що проникає до лівої плевральної порожнини з пошкодженням верхньої долі лівої легені, серцевої сорочки та легеневої артерії, яке відповідно до висновку експерта № 293 від 29.02.2024 за результатами проведеної судово-медичної експертизи відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

По кримінальному провадженню № 0000172 від 04.02.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 17.04.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п.п. 3, 4 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 5 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_6 , яку 17.04.2024 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 06.02.2024 ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на рюмку №1 зі столу з приміщення кухні, рюмку №2 зі столу з приміщення кухні; кухонний ніж №1 зі столу з приміщення кухні; кухонний ніж №2 з тумби приміщення кухні; кухонний ніж №3 з шафи приміщення кухні; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 та банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_3 ; складний ніж з сумки; туристичний ніж з сумки; туристичний набір, до якого входить лезо ножа; накладаний замок з вхідної двері квартири (нижній); накладаний замок з вхідної двері квартири (верхній), ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2024.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 314, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.04.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000172 від 04.02.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, в строк відбуття зарахувати період з 04.02.2024 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-24/5372-Д від 09.02.2024.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2024 року скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 та банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_3 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - вважати переданими за належністю;

- куртку чорного кольору, штани чорного кольору, рубашку клітчату сірого кольору та футболку зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 - вважати переданими за належністю;

- рюмку №1 зі столу з приміщення кухні, рюмку №2 зі столу з приміщення кухні, кухонний ніж №1 зі столу з приміщення кухні, кухонний ніж №2 з тумби приміщення кухні, кухонний ніж №3 з шафи приміщення кухні, складний ніж з сумки, туристичний ніж з сумки, туристичний набір, до якого входить лезо ножа, накладаний замок з вхідної двері квартири (нижній і верхній), мікрооб`єкти з правої та лівої долоні рук трупа, 7 слідів рук, дактилокартки на ім`я ОСОБА_6 та на ім`я ОСОБА_7 , зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої руки трупу ОСОБА_7 , змив на зонд-тампон з зовнішньої та внутрішньої ручки вхідної двері, осади з об`єктів №№1, 2 на фрагментах марлі, кофта сірого кольору та кофта сірого кольору зі смугами - які зберігаються в камері схову ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 30.04.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1