Справа № 953/2310/24
н/п 1-кс/953/2335/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000008 від 03.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Індустрія Ровенківського району Луганської області, з вищою освітою, незаміжньої, працюючої бухгалтером в ТОВ «Інвестберрі», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, що зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації (далі - РФ) державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-ІІІ, РФ визнано державою - агресором.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи план розв`язання та ведення агресивної війни та військового конфлікту на території України, діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_7 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині, на виконання злочинного наказу президента рф володимира путіна військовослужбовці Збройних Сил рф, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та РФ (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

В ході проведення досудового розслідування встановлено громадянку України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за відсутності патріотичних переконань до держави Україна, є негативно налаштованою проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України, які для забезпечення національної безпеки та оборони України здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території смт. Новопокровка Харківської області, більш точне місце на цей час не встановлено, у невстановлений слідством час, але не пізніше 24 грудня 2023 року, використовуючи аккаунт у месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_8 » (ідентифікуюче ім`я користувача « ОСОБА_8 »), що прив`язаний до н.т. НОМЕР_1 , добровільно, умисно налагодила постійний зв`язок з місцевим жителем РФ на ім`я ОСОБА_9 , більш точні дані особи не встановлені, який використовує аккаунт у вказаному месенджері, що прив`язаний до н.т. НОМЕР_2 .

У ході особистого листування із вищевказаним користувачем у ОСОБА_6 , перебуваючої на території смт. Новопокровка Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 24 грудня 2023 року, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух, розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при умові не розміщення вказаної інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану.

З метою реалізації вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно та добровільно, ОСОБА_6 , шляхом власного спостереження, а також особистого спілкування з іншими особами, здійснила дії, направлені на здобуття інформації щодо знаходження та руху підрозділів сил оборони України, які безпосередньо задіяні в військових заходах з наданні відсічі збройній агресії РФ.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на поширення інформації про переміщення, рух, розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, перебуваючи на території Харківської області, використовуючи авторизований на власному мобільному телефоні аккаунт у месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_8 » (ідентифікуюче ім`я користувача « ОСОБА_8 »), достовірно усвідомлюючи про перебування співрозмовника на території РФ та його погляди, направлені на підтримку дій та рішень держави-агресора, діючи з ідеологічних переконань, добровільно, умисно, у період часу з 09 год. 46 хв. по 09 год. 53 хв. 24 грудня 2023 року у особистому листуванні з користувачем зазначеного месенджеру з найменуванням аккаунту « ОСОБА_10 » надіслала відомості щодо переміщення залізничним сполученням 22 грудня 2023 року військової техніки (із зазначенням кількості та типу) та особового складу Збройних сил України у складі військового ешелону через АДРЕСА_1 , а саме наступні текстові повідомлення: «Нет, на автобусе. Ещё у нас вдоль улицы идёт жд в сторону Донбасса, часто технику таскают», «Позавчера штук 15 бронированных машин с пушками и два вагона солдат проехали»та «На жд я с окна сфотографирую. Те, что позавчера ехали я не видела, муж говорил. Бредли скорее всего, на крыше пзрк».

Згідно відповіді УВС на Південній залізниці Міністерства оборони України, у вказану дату здійснювалось переміщення військових еталонів з особовим складом та військовою технікою підрозділів Збройних Сил України на зазначеній ділянці залізничного сполучення.

Разом з цим, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, перебуваючи на території Харківської області, використовуючи авторизований на власному мобільному телефоні акаунт у месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_8 » (ідентифікуюче ім`я користувача « ОСОБА_8 »), достовірно усвідомлюючи про перебування співрозмовника на території РФ та його погляди, направлені на підтримку дій та рішень держави-агресора, діючи з ідеологічних переконань, добровільно, умисно, у період часу з 17 год. 10 хв. по 17 год. 38 хв. 19 січня 2024 року в особистому листуванні з користувачем зазначеного месенджеру з найменуванням акаунту « ОСОБА_10 » надіслала фотозображення з умовними позначеннями місцезнаходження оборонних споруд Збройних Сил України на перетині траси М-03 та автомобільного шляху з АДРЕСА_1 , а також відповідні пояснювальні повідомлення: «Добрый день, я болела. В общем с Гуглокарт все посадки удалили, где окопы нарыли, вот только одно место могу указать»та «Память на телефоне переполнена, сейчас поудаляю лишнее от мечу где блиндажи».

Згідно отриманих від ТГ «Слобода» ОУВ «Харків» відомостей, у вказану дату на зазначеній місцевості та безпосередній близькості до вказаної місцевості дійсно виконувались завдання за призначенням підрозділами сил оборони України, зокрема, на обладнаних позиціях, визначених на зображенні.

Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, на поширення інформації про переміщення, рух, розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, перебуваючи на території Харківської області, використовуючи авторизований на власному мобільному телефоні акаунт у месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_8 » (ідентифікуюче ім`я користувача « ОСОБА_8 »), достовірно усвідомлюючи про перебування співрозмовника на території РФ та його погляди, направлені на підтримку дій та рішень держави-агресора, діючи з ідеологічних переконань, умисно та добровільно, у період часу 17 год. 44 хв. по 17 год. 59 хв. 30 січня 2024 року в особистому листуванні з користувачем зазначеного месенджеру з найменуванням акаунту « ОСОБА_10 » надіслала відомості щодо перебування особового складу підрозділів Збройних Сил України, які залучені до виконання завдань з надання відсічі збройній агресії РФ проти України, їх транспортних засобів та військового транспортеру на Автозаправній станції « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , та прилеглій території у вигляді зображень місцевості та наступних текстових повідомлень: «Добрый вечер. На этой заправке постоянно скоплении машин всушников.», «Где-то здесь. Там две заправки между Роганью и Харьковом. Та, что ближе к Харькову, там гражданские заправляются, а та, что ближе к Рогани, там всегда вояки» та «Сегодня ехала домой после 15, вдоль дороги возле заправки стояли четыре машины тентовонные, возможно с солдатами. На самой заправке стоял тралл, который технику тягает. Подозреваю, что ночью они там останавливаются на ночлег те, кто едет с Киева на Купянск или Авдеевку».

Згідно отриманих від ТГ «Слобода» ОУВ «Харків» відомостей, у вказану дату на зазначеній місцевості та безпосередній близькості дійсно виконувались завдання за призначенням підрозділами сил оборони України, а також здійснювалась заправка та поповнення паливних запасів військової техніки та транспорту підрозділів у складі ЗСУ.

При цьому, зазначена інформація, поширена ОСОБА_6 , не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

28.03.2024 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 20.02.2024; протоколом огляду від 14.02.2024; протоколом огляду від 02.02.2024; відповіддю ТГ «Слобода» Оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 19.03.2024; відповіддю УВС на Південній залізниці Міністерства оборони України від 19.03.2024; відповіддю оперативного підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом обшуку від 28.03.2024.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на часткове визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, наявність домашнього господарства, за яким потрібний догляд, просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваної, посилаючись на часткове визнання вини його підзахисною; недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, недоведеність неможлиовсті застосування менш тяжкого запобіжного заходу, особу його підзахисної, просив відмовити у задоволенні клопотання, чи застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

28.03.2024 о 14:40 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншим уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція частини 2 ст. 114-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які предмети, речі та документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість підозрюваного перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я, на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваної інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000008 від 03.01.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 26 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_6 про тримання під вартою останньої.

Встановити строк дії ухвали до 26 травня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення їй копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1