Справа № 493/342/24
Провадження № 1-кп/493/102/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.01.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 року, більш точної дати та часу досудовим та судовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись на околиці м. Балти Одеської області, на відстані близько одного кілометра у північну сторону від краю вулиці Л. Каденюка, знайшов «багнет-ніж» в ножнаж, який вирішив присвоїти та носити при собі в якості засобу для самозахисту.

В подальшому, в період часу з жовтня 2023 року по 18.01.2024 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що знайдених предмет у ножнаж, а саме «багнет-ніж» є холодною зброєю, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622 та Положенням про дозвільну систему, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 року № 576, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зберігав знайдений «багнет-ніж» за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та носив його при собі без передбаченого на те законом дозволу.

Після чого, 18.01.2024 року близько 18:40 години ОСОБА_4 , проїжджаючи на своєму автомобілі марки «OPEL ZAFIRA», н/з НОМЕР_1 , в АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області та в подальшому, з добровільної згоди останнього, при проведенні огляду салону вищевказаного транспортного засобу, між переднім водійським та пасажирським сидіннями, було виявлено та вилучено «багнет-ніж» в ножнаж, який є багнет-ножом 6х4 № 046 до 7,62 мм автоматів АКМ та 5,45 мм автоматів АК-74 та є військовою контактною короткоклинковою холодною зброєю колючої дії.

Під час досудового розслідування між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, та узгодили покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор зважаючи на те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на те, що угода була укладена з боку обвинуваченого добровільно, просив затвердити угоду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, що кваліфікується як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.01.2024 року (справа 493/342/24, провадження 1-кп/493/102/24) між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи № СЕ-19/116-24/753-ХЗ від 24.01.2024 року в розмірі 1514,56 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилученого під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.01.2024 року, укладену 27.02.2024 року між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі у однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.02.2024 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.

Речові докази, що зберігаються у відділенні поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанцією № 000027 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок).

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

СУДДЯ