СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/242/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.07.2019 року за №0000977 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта вища, працюючої начальником Управління «ЦНАП», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

представник потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинувачена: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, будучи службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій станом на 20.06.2019 року, підписала та видала накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства у масиві земель, які знаходились на праві постійного користування ДП « НВА « Пуща-Водиця», внаслідок чого вони безпідставно набули у власність земельні ділянки, та не вчинила низку дій, що полягало у порушенні нею положень законодавчих актів, чим вчинила службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В судовому засіданні 19.12.2023 року прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подано постанову від 19.12.2023 року, погодженою заступником Генерального прокурора-керівником спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 про відмову від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000977 від 26.07.2019 року стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України в порядку ст.340, 341 КПК України та роз`яснено представнику потерпілого його право у відповідності до ст. 340 КПК України підтримувати обвинувачення в суді.

Постанова мотивована тим, що доказів наявності злочинних намірів ОСОБА_3 під час судового розгляду не доведено та зазначено прокурором, що до матеріалів кримінального провадження долучені докази, документи, вилучені в ході проведених тимчасових доступів, а саме: накази ГУ Держгеокадастру в Київській області, на підставі яких вилучені земельні ділянки; матеріали судової справи, за наслідками розгляду якої прийнято рішення про скасування державних актів про право постійного користування земельними ділянками; листування щодо скасування державної реєстрації таких земельних ділянок; вилучені в нотаріусів реєстраційні справи щодо подальшого відчуження земельних ділянок та інші; матеріали (акт) перевірки діяльності ГУ Держгеокадастру в Київській

області з питань регулювання земельних відносин під час вилучення права користування земельними ділянками ДП «НДВА «Пуща-Водиця», яким підтверджено безпідставність такої процедури; висновок експерта Київського криміналістичного центру МВС України № CE-19/111-21/16797-03 від науково-дослідного експертно - 09.07.2021, яким встановлено вартість протиправно вилучених у ДП «НДВА «Пуща-Водиця» земельних ділянок.

Натомість матеріали кримінального провадження № 0000977, судової справи №759/19459/21, докази сторони захисту, які були надані у порядку відкриття матеріалів іншій стороні згідно зі ст. 290 КПК України, а також досліджених в судовому засіданні доказів сторони обвинувачення не містять будь-яких доказів (показів свідків, матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тощо) на підтвердження суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, а саме про обізнаність ОСОБА_3 щодо набрання чинності судового рішення в адміністративній справі № 320/1419/19 про скасування державних актів про право постійного користування земельними ділянками.

Окремо слід зазначити, що накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області підписані ОСОБА_3 , на підставі яких здійснено передачу належних ДП «НДВА «Пуща-Водиця» земельних ділянок у приватну власність, наявні в матеріалах судової справи у кольорових фотокопіях. У свою чергу вказана обставина ставить під сумнів допустимість таких доказів та відомостей, що в них зазначені.

З огляду на викладені матеріали кримінального провадження не містять доказів, що вказують на очевидну причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального провадження.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду по суті, сторона обвинувачення позбавлена можливості отримання будь-яких нових чи додаткових доказів.

Крім того, у ході судового розгляду ОСОБА_3 винною себе не визнала.

З огляду на викладене, прокурор приходить до висновку та вважає, що в результаті судового розгляду пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не підтвердилось, оскільки не здобуто та суду не надано достатніх та допустимих доказів наявності в діях останньої складу кримінального правопорушення, можливість отримання додаткових доказів вичерпана, у зв`язку з чим необхідно відмовитись від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні за ч.2 ст.367 КК України стосовно ОСОБА_3 .

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали постанову прокурора частково, при цьому зазначили, що сама відмова від обвинувачення є прийнятною для них, однак сама форма постанови, зокрема обґрунтування в мотивувальній і резолютивній частині є не чіткою, не зрозумілою, суперечливою між собою і не дає можливості зрозуміти мотиви відмови прокурора від обвинувачення.

Так, в Постанові прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення зазначено, що за наслідками вивчення матеріалів кримінального провадження, судової справи та доказів сторони захисту, а також дослідження в судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, прокурор приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не підтверджується, оскільки матеріали не містять будь-яких доказів ані на підтвердження суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, ані про очевидну причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в заволодінні земельними ділянками державної власності, що перебували в постійному користуванні ДП «НДВ « Пуща-Водиця».

Водночас доводи прокурора про наявність іншого кримінального провадження, що розслідується, в якому досліджуються в тому числі тотожні факти злочинної діяльності відносно одного і того ж потерпілого, а саме, заволодіння земельними ділянками державної власності, які перебували в постійному користуванні ДП «НДВА «Пуща Водиця», не повинні прийматися судом до уваги, з огляду на те, що відмова від державного обвинувачення особи через недоведеність, але з метою доведення її вини в іншому кримінальному провадженні у зв`язку з тим що прокурор вбачає іншу кваліфікацію кримінального правопорушення в діях особи суперечить порядку передбаченому в ст.338, 339, 340 КПК України, а також приписам ст. 61 Конституції України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнутим до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж саме правопорушення.

Представник потерпілого ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала постанову прокурора, зазначивши, що самостійно підтримувати обвинувачення ДП « Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» не має наміру.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, освіта вища, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей 2010 р.н., працюючої начальником Управління «ЦНАП», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, за ч.2 ст.367 КК України слід закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який установить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства належать змагальність сторін, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором, забезпечення доведеності вини.

Положення ч.1 ст.21 КПК гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Положеннями п.15 ч.2 ст.36 КПК передбачено, що прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.26 КПК, відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (зокрема, підтримання обвинувачення потерпілим).

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК, якщо обставини, передбачені пунктом 2 частини другої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, у свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При відмові від обвинувачення, автоматично втрачається зміст змагальності, що робить неможливим продовження кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 КПК, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він, після виконання вимог ст. 341 цього Кодексу, повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Під відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення слід розуміти особливий процесуальний інститут, який регламентує зупинення прокурором відповідної активної діяльності в напрямку обвинувачення, розпочатої на стадії досудового слідства. Відмова прокурора є визнанням нікчемності обвинувачення, що спричинює припинення функції обвинувачення.

Мета цієї відмови полягає в тому, щоб досягти реабілітації невинуватого. При цьому беруться до уваги тільки реабілітуючі підстави: відсутність події злочину, відсутність в діянні складу злочину та недоведеність участі обвинуваченого у вчиненні злочину, оскільки в ч.1 ст.340 КПК України чітко визначено, що відмова від обвинувачення можлива тільки у випадку, якщо пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується.

Оскільки КПК не передбачає право суду надавати правову оцінку діям прокурора під час складання та подання до суду клопотань про відмову від підтримання державного обвинувачення, натомість визначає, що суд у разі відмови потерпілого від подальшої участі в судовому провадженні у формі приватного обвинувачення, закриває відповідне провадження на підставі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, з мотивів недоведеності суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке полягає в заволодінні земельними ділянками державної власності, що перебували в постійному користуванні ДП «НДВА «Пуща-Водиця» та причетності ОСОБА_3 до його вчинення.

Враховуючи те, що прокурор відмовилась від підтримання державного обвинувачення, постанова про відмову від підтримання державного обвинувачення відповідає вимогам КПК, та у встановленому законом порядку погоджена із заступником Генерального прокурора - керівником спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 у постанові викладено мотиви такої відмови та зазначено, що прокурором у кримінальному провадженні вжито усіх передбачених КПК заходів із метою встановлення обставин кримінального провадження, а зібраних доказів недостатньо для подальшого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а також ураховуючи, що представник потерпілого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні підтримала постанову прокурора, повідомила суду, що наміру підтримувати обвинувачення самостійно ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» не має, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР 26.07.2019 року за №0000977 стосовно обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна (ч. 1 ст. 174 КПК) та має бути вирішено долю речових доказів та документів (ч. 1 ст. 100 КПК)

Окрім того, положення ст. 203 КПК передбачають імперативну вимогу щодо скасування запобіжного заходу, застосованого відносно обвинуваченого у випадку закриття кримінального провадження.

Клопотань про вирішення долі речових доказів і документів, скасування арешту майна а також інші клопотання сторони не заявляли.

Відтак, із урахуванням положень ст.100 КПК, документи, долучені до справи, належить залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання - скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 22, 26, 284, 337, 340, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 26.07.2019 року за №0000977 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Кримінальне провадження №0000977 від 26.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання- скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13.03.2024 року.

СУДДЯ: ОСОБА_11