Провадження № 1-кс/761/7491/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що 16.03.2024 йому стало відомо, що постановою слідчого від 04.03.2024 відмовлено у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. При цьому зазначена постанова слідчого є незаконною, невмотивованою, оскільки слідчий не враховував, що в матеріалах кримінального провадження наявна фотокопія довідки КНП «Консультативно-діагностичного центру» Шевченківського району м. Києва, відповідно до якої ОСОБА_3 встановлено діагноз «забій, пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу» та він, у відповідності до направлення на судово-медичне обстеження, пройшов його 15.09.2023. При цьому, у зв`язку із тим, що заклад, який здійснював обстеження, не надіслав зазначеного висновку слідчому, останній дійшов помилкового висновку про відсутність даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 було спричинено фізичної шкоди у кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання, не з`явився, причини неявки суду не відомі. При цьому, 10.05.2024 звернувся до суду із заявою про проведення судового розгляду у його відсутність, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Старший слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Як встановлено в судовому засіданні, Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 01.02.2024 до слідчого надійшла ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, якою зобов`язано уповноваженого слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 відповідно до ст. 220 КПК України.

04.03.2024 старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 за наслідками вчинення матеріалів кримінального провадження, винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023.

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що в матеріалах кримінального провадження наявна лише незавірена належним чином, фотокопія довідки КНП «Консультативно-діагностичного центру» Шевченківського району м. Києва в якій зазначено встановлений попередній діагноз ОСОБА_3 , а саме: «забій, пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу» та наявне направлення до відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб КМБ СМЕ на судово-медичне обстеження ОСОБА_3 , однак висновок вказаного обстеження до органу досудового розслідування не надійшов, у зв`язку з чи не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано шкоди.

В той же час, слідчим зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Таким чином, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Крім того, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не з`ясовано наявності висновку експерта щодо проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 та не надано належної оцінки довідці КНП «Консультативно-діагностичного центру» Шевченківського району м. Києва.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити. Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 04.03.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001772 від 30.10.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя