Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3521/24
Номер провадження 1-кп/711/393/24
УХВАЛА

15 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 17.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 в невстановлений період часу перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, незаконно придбав, а саме знайшов на землі один полімерний пакетик із кристалічною речовиною та залишив його зберігати при собі з метою власного вживання, без мети збуту.

17.04.2024 року близько 17 год. 14 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на зберігання наркотичного засобу, з метою власного вживання, без мети збуту, ОСОБА_4 , був зупинений працівниками поліції, яким в ході перевірки у нього документів, повідомив, що має при собі заборонені в обігу речовини та при цьому повідомив, що дані речовини належать йому.

17.04.2024 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 під час затримання в порядку ст. 298-2 КПК України було виявлено та вилучено один полімерний пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/5996 НЗПРАП від 26.04.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0, 059 г

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та зазначив, що час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує, та просив суд задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, оскільки він добровільно пройшов курс лікування в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської міської ради» з 01.05.2024 по 14.05.2024.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останнього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Усвідомивши для себе масштабність проблеми наркоманії, обвинувачений вирішив вилікуватися від наркотичної залежності, тому добровільно звернувся до медичного закладу для проходження курсу лікування від наркоманії.

Згідно з довідкою КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», ОСОБА_4 проходив курс лікування з 01.05.2024 по теперішній час, з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни неускладнений».

Листом в.о. директора КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_6 звернута увага суду на те, що наркоманія та психічні поведінкові розлади є тотожними дефініціями. Процес лікування від наркоманії та психічних поведінкових розладів є однаковим.

ОСОБА_4 згідно виписки № 647 мав залежність та потребував лікування «стану відміни», який є синдромом стану «залежність».

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 647 від 14.05.2024 Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», дійсно в період з 01.05.2024 по 14.05.2024 ОСОБА_4 проходив курс лікування з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни неускладнений».

Наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до закону, встановлено діагноз «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника (ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР).

Відповідно до положень кримінального закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України є обов`язком, а не правом суду. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.

Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.

Будь-яких інших умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України кримінальним законом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи). За відсутності означених доводів, з`ясувавши наявність необхідних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст.309 КК України.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 справа № 357/11205/19 викладений висновок, що згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

До того ж, кримінальний закон не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України з моментом порушення кримінальної справи.

Однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК є наявність в обвинуваченого такого психічного розладу, як наркоманія, який визначається за результатами медичного обстеження лікарсько-консультаційною комісією. Наявність в обвинуваченого психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних засобів не свідчить про те, що він страждав на наркоманію та потребував лікування від неї. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК, суд має з`ясувати, чи дійсно ця особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися, а не ухилитися в такий спосіб від відповідальності за вчинений злочин.

Дана позиція викладена у постановах Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19.09.2019 справа № 754/9440/18 та від 23.01.2023 справа № 161/16926/21.

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 у вину, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. При цьому встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю.

За вказаних вище обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до медичного закладу для лікування від наркоманії та пройшов повний курс лікування, що підтверджується поданою довідкою, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодовувати саме вона. (Постанова ВС від 01 лютого 2024 року справа № 930/497/23).

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Враховуючи вищевикладене, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1514 грн. 56 коп.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.309 КК України, керуючись ст.ст. 286, 288, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000556 від 17.04.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження № 0000556 від 17.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта - висновок №СЕ-19/124-24/5996-НЗПРАП від 26.04.2024 в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 (п`ятдесят шість) коп.

Речові докази:

- полімерний пакетик з кристалічною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено, масою 0,059 г., що поміщений до сейф-пакету WAR1554006, та який зберігається в камері речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 16.05.2024 року о 16 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1