Дата документу 15.03.2024Справа № 554/1963/24
Провадження № 1-кп/554/943/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000116 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технеічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні молодший сержант, командир відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, на утриманні неповнолітня дитина 2009 р.н., раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні молодший сержант, перебуваючи за направленням командира військової частини НОМЕР_1 від 20 грудня 2022 року, на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 (Полтавський військовий шпиталь), умисно, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), без поважних причин, та перебував у АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 лютого 2023 року за № 40 обвинувачений з 10 лютого 2023 року звільнений з займаної посади та виключений зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та захисник погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти такого рішення суду не заперечували. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що був мобілізований до лав ЗСУ. До 20.12.2022 року перебував в зоні бойових дій. У грудні 2022 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я був направлений командиром ВЧ до військового шпиталю у м.Полтава. Після огляду лікарем його рентгензнімка лікар повідомив, що його стан здоров`я задовільний, тому йому необхідно повернутися до ВЧ. Але обвинувачений поїхав в с.Кам`яні Потоки, де проживають його батько, колишня дружина та діти. Після вирішив залишитися в селі. В лютому 2023 року зателефонував до ВЧ та повідомив своє місце знаходження. Але там відповіли, що він вже звільнений з ВЧ. Після цього, він повернувся до гуртожитка в м.Кременчук і до часу затримання неофіційно працював в м.Кременчук.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч.5 ст.407 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується по місцю служби негативно, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, захисника, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.5 ст.407 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 16 лютого 2024 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З метою виконання вироку, до набрання вироком законної сили, необхідно обрати (залишити без змін) запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу, з огляду на приписи ч.8 ст.176 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили обрати (залишити без змін) запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 16 лютого 2024 року по дату набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Октябрський районний суд міста Полтави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1