465/3043/24
1-кп/465/927/24
У Х В А Л А

судового засідання

10.06.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 28.08.2020, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Першотравневе, Баранівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Сторона обвинувачення -

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000990 від 28.08.2020 досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби на посадах рядового складу на три роки та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2019 № 198 останнього призначено на посаду оператора 2 радіолокаційного відділення радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи вказаної військової частини.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який тривав до 24.02.2022, а з даного часу оголошено воєнний стан.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом, самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 27.07.2020 самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та не виконував обов`язки військової служби до 26.02.2022, моменту призову на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_3 .

У подальшому, а саме: 03.09.2022 солдат ОСОБА_3 був переведений до військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу по даний час.

Відтак, у період з 27.07.2020 по 26.02.2022 солдат ОСОБА_3 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 28.08.2020 поступили до Франківського районного суду м. Львова 22 квітня 2024 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Відповідно до ухвали судді від 31 жовтня 2022 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта з повідомленням учасників процесу про час та місце проведення такого.

У підготовчі судові засідання 17.05.2024 та 10.06.2024 обвинувачений не прибув.

Прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого штрафу за неприбуття в підготовче судове засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи клопотання прокурора, слід прийти до висновку, що судом вжиті достатні заходи, передбачені ст. 135 КПК України, у зв`язку з чим, неявку обвинуваченого суд визнає, як ухилення від суду, а проведення судового засідання у його відсутності в силу вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, неможливим.

Зважаючи на те, що обвинувачений, будучи завчасно належним чином повідомленим про дату, час і місце підготовчого судового засідання, не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, та не підтвердив факт його перебування у ЗСУ, поведінку обвинуваченого суд визнає такою, що перешкоджає розгляду справи та проявом неповаги до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

П. 2 ч. 2 цієї статті визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, накладення грошового стягнення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ч. 1 та 2 ст. 144 КПК України визначено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Ч. 2 ст. 146 КПК України визначено, що під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання.

Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Відтак, зважаючи на вищевикладені вимоги закону, суд дійшов висновку про необхідність накладення на обвинуваченого ОСОБА_3 грошового стягнення в 2 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 становить 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Слідчий суддя, суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Особа, яка подала клопотання, а також слідчий, прокурор, за клопотанням якого було накладено грошове стягнення, повідомляються про місце та час розгляду клопотання, проте їх неприбуття не перешкоджає такому розгляду. Слідчий суддя, суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

На підстав вищевикладеного, керуючись статями 131, 135, 139, 143- 147, 314, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення за безпідставне неприбуття за викликом до суду у вигляді 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 становить 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп. на користь Державної судової адміністрації України за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026007, Код класифікації доходів бюджету 21081100, Стягувач: Державна судова адміністрація України, юридична адреса: 01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ЄДРПОУ - 37993783.

Ухвала про накладення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання на протязі 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Копію ухвали скерувати ОСОБА_3 для відома та виконання.

Роз"яснити ОСОБА_3 , що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Слухання справи перенести на 01 жовтня 2024 року об 13:10 у приміщенні Франківського районного суду м. Львова, за адресою: м. Львів, вул. Г. Чупринки, 69.

Неприбуття до суду та неповідомлення причини неявки, суд визнає неповагою до суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6