Справа № 755/6009/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000404 від 08.03.2024 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

07.03.2024 року приблизно о 17 годині ОСОБА_2 перебував поблизу ТЦ «Олімпійський», що за адресою: м. Київ, вул. Андрія Шептицького, 22, де на землі знайшов прозорий поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору, підняв його із землі та, роздивившись його, впевнився, що дана кристалоподібна речовина світлого кольору, містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, РVР, чим незаконно придбав указану психотропну речовину, після чого помістив психотропну речовину, обіг якої обмежено, РVР, до кишені та став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Того ж дня приблизно о 17 годині 30 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Андрія Шептицького, 22-Б , працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2 , який повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, РVР, який в подальшому було вилучено працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/15745-НЗПРАП від 18.03.2024 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, РVР. Маса РVР становить 0,210 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,15 грам.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Таким чином, суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше був засуджений, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив кримінальне правопорушення, суд не знаходить підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_2 положень ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року ОСОБА_2 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення згідно цього вироку до постановлення відносно нього вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року, суд вважає необхідним призначити йому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ст. 72 КК України.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, частково склавши покарання, призначене цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року, у виді 1 /одного/ року 4 /чотирьох/ місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- DVD-R диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- психотропну речовину - PVP, масою 0,210 г, що передана до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, згідно квитанції № 021715, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 3029 гривень 12 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/15745-НЗПРАП від 18.03.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: