Справа №463/7078/23
Провадження №1-кп/463/232/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 серпня 2023 року за №0000562 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кнісело Львівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, розлученого, на даний час перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні дитину 2009 року народження (сплачує аліменти), безробітного, інваліда другої групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

6 серпня 2023 року року приблизно о 22:00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу під`їзду АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , умисно наніс останньому удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого ОСОБА_4 впав на землю та після цього ОСОБА_6 наніс хаотично декілька ударів ногами в ділянку голови та тулуба, а також ще один удар лівою рукою в ділянку голови, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 садна у правій привушній ділянці, на правій вушній раковині, в поперековій ділянці зліва, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на правій гомілці, рану на правій вушній раковині, підшкірний крововилив в підборідковій ділянці, синець на верхній губі справа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку не визнав, в задоволені цивільного позову просив відмовити та пояснив, що 6 серпня в неділю ввечері, оскільки через стан здоров`я не може гуляти вдень, як і щовечора зі своєю цивільною дружиною гуляли та з ними ще була подруга дружини ОСОБА_7 . Приблизно о 22:00 годині, проходячи повз четвертий під`їзд, побачив, що з кущів вискочив якийсь чоловік та запив його чи він ОСОБА_8 , на що відповів ствердно. Тоді цей чоловік (потерпілий у справі) сказав для чого я чіпляюсь до його дружини, на що відповів, що в мене є своя дружина. Тоді цей чоловік почав на нього наступати, штовхав його передньою частиною тіла: животом, грудьми. Тоді він відштовхнув потерпілого та після цього останній стояв і махав сигаретою перед його обличчям і далі щось бубонів, і насідав на нього. Тоді він його другий раз відштовхнув, а потерпілий в свою чергу пробував нанести йому удар сигаретою в голову, а саме за вухо з правої сторони, однак дружина цю сигарету з рук потерпілого вибила. Після цього він вдарив потерпілого кулаком в обличчя, думає, що в підборіддя та потерпілий відразу ж впав, спершу сповз по машині та впав на гравій. Тоді його дружина та її подруга почали кричати, щоб ми перестали. Підійшли два молодих чоловіки, яких ОСОБА_7 просила розборонити нас. Вказав, що хотів ще раз вдарити потерпілого, однак його зловили та почали відтягувати. Пояснив, що замахнувся ногою, а тому з боку це могло виглядати як нанесення удару, однак цього зробити не зміг, хоча хотів, оскільки хлопці, які надійшли, відтягнули його від потерпілого та він з дружиною пішли додому, куди приблизно через п`ятнадцять хвилин прибули працівники поліції. Крім того, вказав, що інцидент тривав одну дві хвилини та під час такого, якийсь чоловік кричав, щоб ми перестали, інакше викличе поліцію. Зазначив, що потерпілий називав його альфонсом, а це його дуже образило. Вказав, що мусів себе захищати, оскільки переніс операцію на відкритому серці та боявся, що потерпілий зашкодить його здоров`ю. Також пояснив, що під час інциденту був одягненим в білу сорочку та джинси, а потерпілий був в червоній футболці. Зазначив, що мав неприязні відносини з його дружиною.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, його вина в повному об`ємі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що до інциденту обвинуваченого не знав особисто, знав про нього зі слів дружини, бо він мав до неї претензії. Вказав, що 6 серпня 2023 року приблизно о 21 годині 50 хвилин повертався зі стоянки автомобілів додому на АДРЕСА_4 . Доходячи до свого під`їзду, побачив людей, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , чоловіка та зрозумів, що це є обвинувачений. Тоді підійшов до нього, з`ясував, що це саме він, запитав його чому він ображає його дружину, на що він почав надалі ображати його дружину. Коли вони розходились, обвинувачений образив його та його дружину, на що він сказав, що обвинувачений живе за рахунок дружини. Тоді обвинувачений підійшов до нього на наніс йому удар кулаком в праву вилицю, від чого він впав, а обвинувачений продовжував наносити удари ногами по тулубу, обличчю, в праве вухо, по руках, якими він захищав тулуб і голову. Коли намагався встати, схопив ліву ногу обвинуваченого, коли він намагався нанести ще один удар. Тоді обвинувачений наніс йому удар рукою в обличчя, після якого він знову впав і обвинувачений наніс ще декілька ударів по тулубу. Потім підійшли перехожі, а саме двоє хлопців, обличчя яких він не розглядів, бо було темно та забрали обвинуваченого від нього. Після цього він пішов додому та викликав поліцію. Коли приїхала поліція, то поліціанти пішли до обвинуваченого, а він чекав на дворі. Вказав, що після цього поїхав в поліцію, написав заяву, а потім в травмпункт засвідчити побої, після цього повернувся додому. Зазначив, що ударів обвинуваченому не наносив. На запитання захисника підтвердив, що називав обвинуваченого альфонсом, через те, що останній ображав його дружину. Цивільний позов підтримав, з мотивів викладених в ньому, просив вимоги такого задовольнити в повному обсязі, оскільки через дії обвинуваченого зазнав тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим мусів лікуватись амбулаторно.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_4 про те, що 6 серпня 2023 року після 22 години прийшов додому її чоловік і повідомив, що його побив ОСОБА_6 . Вказала, що в чоловіка були рани на голові, вухо було в саднах, одяг і руки були в болоті. Викликали поліцію, яку вона супроводила до місця проживання ОСОБА_6 . Коли побачила ОСОБА_6 , то на ньому не було видно будь-яких ушкоджень, в тому числі брудного одягу. Пояснила, що потім поїхала з чоловіком в поліцію та після цього поїхали знімати побої.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 та від дачі показів не відмовилась, про те, що 6 серпня 2023 року приблизно о 22 годині 30 хвилин вона, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повертались з вечірньої прогулянки додому. До ОСОБА_6 підійшов незнайомий чоловік, як потім виявилось ОСОБА_4 , і запитався чи це ОСОБА_8 , на що отримав ствердну відповідь. Тоді цей чоловік почав погрожувати і животом вдаряти ОСОБА_6 , на що останній зробив крок назад. ОСОБА_4 мав в руках недопалок сигарети і махав ним перед обличчям ОСОБА_6 і погрожував розправою. Тоді ОСОБА_6 знову відступив назад. Після цього ОСОБА_4 спробував вдарити ОСОБА_6 сигаретою в голову з лівої сторони, однак вона цю сигарету вибила та після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 удар кулаком в обличчя, внаслідок чого останній впав і продовжував ображати ОСОБА_6 , називав його альфонсом і вживав нецензурну лайку. Тоді ОСОБА_6 наніс потерпілому удар ногою. Побачивши двох перехожих, вона і ОСОБА_7 попросили їх, щоб вони відтягнули ОСОБА_6 , що вони і зробила, та після цього вони пішли додому. Через п`ятнадцять хвилин приїхали працівники поліції.

Показами свідка ОСОБА_7 про те що, ввечері 6 серпня 2023 року вона, ОСОБА_9 і ОСОБА_6 повертались з прогулянки. Коли вони підійшли до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , тоді до ОСОБА_6 впритул підійшов ОСОБА_4 , який тримав в руках сигарету, якою розмахував перед обличчям ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_4 казав ОСОБА_6 , що він альфонс. Потім був помах сигаретою з боку ОСОБА_4 в сторону ОСОБА_6 , яку вибила ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 , який впав і тоді ОСОБА_6 ще раз копнув потерпілого. Повз проходили двоє хлопців, яких вона попросила відтягти ОСОБА_6 , що ними і було зроблено. Вказала, що ОСОБА_6 був одягнений в білу сорочку та джинси, а ОСОБА_4 у футболку таракотового кольору, схожу до червоного кольору.

Показами свідка ОСОБА_11 про те, що 6 серпня 2023 року ввечері, будучи вдома, почула на вулиці шум, вийшла на балкон і почула як чоловіки між собою голосно виясняють відносини. В якийсь момент розмова перейшла в бійку. Побачила як чоловік у червоній футболці впав, а інший продовжував його копати. Бачила ще двох жінок і двох хлопців, які проходили повз і пробували заспокоїти чоловіків. Потім коли один з чоловіків в червоній футболці заходив в під`їзд впізнала, що це ОСОБА_4 Ушкоджень на ньому не бачила. Зазначила, що між місцем події і балконом, де вона стояла, було дерево, яке загороджувало місце події.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , наданих в присутності її матері ОСОБА_13 , про те, що в кінці літа приблизно о 22:00 годині, коли було темно, почула на вулиці сутичку. З балкону побачила як один чоловік накинувся на іншого і намагався його вдарити, а інший повалився на машину. Якась жінка почала їх розбирати.

Висновком експерта №620 відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено садна у правій привушній ділянці, на правій вушній раковині, в поперековій ділянці зліва, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на правій гомілці, рану на правій вушній раковині, підшкірний крововилив в підборідковій ділянці, синець на верхній губі справа. Рана, синець, садна, підшкірний крововилив утворились внаслідок контактів вказаних ділянок тіла з тупими предметами, могли виникнути 6 серпня 2023 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2023 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_4 повідомив про обставини як 6 серпня 2023 року приблизно о 22:00 годині біля четвертого під`їзду на АДРЕСА_5 йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами, зокрема висновком експерта та протоколом проведення слідчого експерименту. Суд враховує характер, кількість ударів, та місця їх нанесення обвинуваченим потерпілому, а також дані судово-медичної експертизи, що дозволяють виключити можливість їх утворення ненавмисно, що свідчить про наявність умислу ОСОБА_6 на їх спричинення. Крім того, сам обвинувачений в своїх показах визнає факт нанесення одного удару потерпілому в обличчя, а також спробу нанести удар ногою, як ним повідомлено, однак з його слів він цього завершити не зміг оскільки його відтягнути від потерпілого. Що також свідчить про наявність умислу на нанесення тілесних ушкоджень. При цьому, суд, ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, врахував спосіб скоєння кримінального проступку, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому.

В сукупності описані вище та проаналізовані судом докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно не вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та вважає, що обвинувачений намагається подати розвиток подій у своїй інтерпретації з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Зокрема, обвинувачений пояснив, що здійснював самооборону, однак як і сам обвинувачений визнає і показала свідок ОСОБА_9 сигарету з рук ОСОБА_4 вибила саме ОСОБА_9 і такою будь-якої шкоди не спричинено ОСОБА_6 . Однак після цього ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_4 від якого останній впав, що пояснили обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які були безпосередньо при розвитку подій, що виникли між потерпілим і обвинуваченим. Незважаючи, що ОСОБА_4 впав, тобто вже не становив будь-якої загрози для ОСОБА_6 , протилежних обставин цьому в судовому засіданні не встановлено, останній наніс йому удар ногою, про що показали свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а потерпілий вказує про нанесення ОСОБА_6 йому кількох ударів, що співставляється з висновком експерта, який описаний вище. Отже, обвинувачений подолав будь-який опір потерпілого та продовжував йому наносити удари, поки його не відтягли двоє хлопців, що свідчить саме про умисел спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Також суд не бере до уваги показів свідка ОСОБА_14 про нанесення хлопцем двох ударів чоловікові, оскільки вказаний свідок описав в що був одягнений ОСОБА_6 , що не співпадає з реальним одягом в якому був обвинувачений, що ставить під сумнів, що вказаний свідок бачив безпосередньо події заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Крім того, суд не бере до уваги протокол огляду предметів від 10 серпня 2023 року та DVD диск з відеозаписом з зовнішньої камери відеоспостереження на вході магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_6 за 6 серпня 2023 року, оскільки такі не містять інформації щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, стан його здоров`я, встановлення йому другої групи інвалідності, позитивну характеристику по місцю реєстрації.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, потерпілого щодо необхідного покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого,суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому, враховуючи стан його здоров`я, слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання цивільного позову суд виходить за наступного.

Згідно з статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 Цивільного кодексу України).

Суд погоджується з доводами потерпілого, що йому спричинено моральну шкоду внаслідок вчинення щодо нього кримінального проступку, що зумовило відчуття тривоги та неспокою, необхідність проходження лікування, зміни привичного способу життя, переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Однак суд не може погодитись із заявленим розміром моральної шкоди в сумі 20000 гривень, оскільки потерпілим не надано жодного і допустимого доказу зазначеному розміру моральної шкоди, зокрема відповідного експертного дослідження. Також не надано жодних доказів проходження потерпілим лікування чи приймання будь-яких ліків. Долучені до позову інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я не є документом, що вказано на самих довідках і з таких не можливо встановити у зв`язку з чим ОСОБА_4 перебував на листку непрацездатності через два дні після подій під час яких йому спричинено легкі тілесні ушкодження.

А тому, визначаючи суму морального відшкодування, суд враховує фізичну біль і страждання, які зазнав потерпілий у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а саме спричинення йому легких тілесних ушкоджень внаслідок вчинення кримінального проступку, душевні страждання, які він зазнав у зв`язку з цим, беручи до уваги ступень вини обвинуваченого, стан його здоров`я та матеріальний стан, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого в користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ DVD диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В задоволені решти вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1