Справа № 646/3396/23
№ провадження 1-кп/646/214/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження №0000195 від 02.02.2023р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

встановив:

Червонозаводський районний суд здійснює розгляд вищевказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків. Про ризик втечі свідчить тяжкість обвинувачення у сукупності з наступними обставинами: ОСОБА_5 має досвід безперешкодного переміщення на окупованих територіях Харківської області та може мати зв`язки з представниками РФ, набуті ним під час окупації м.Куп`янська та під час роботи у незаконно створеному правоохоронному органі. Про ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків свідчить те, що ОСОБА_5 достовірно розуміє суть інкримінованого злочинну та передбачену за це кримінальну відповідальність і має реальну можливість впливати на свідків його протиправної діяльності з числа мешканців м.Куп`янська, які були встановлені та допитані під час досудового розслідування. Прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам. Крім того, за правилами ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.111-1 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно з ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111-1 Кримінального кодексу України.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на тривалість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також абстрактність ризиків, про які зазначає прокурор.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, скільки він не має наміру переховуватися від суду, не має родичів на території РФ.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого.

Суд, дослідивши доводи клопотань, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2023р. ОСОБА_5 повідомлена підозра за ч.7 ст.111-1 КК України, який є особливо тяжким злочином та за його вчинення закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.05.2023р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.07.2023р.

За результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту на вищевказану ухвалу слідчого судді від 17.05.2023р. Харківський апеляційний суд залишив її без змін відповідною ухвалою від 26.06.2023р.

В подальшому строк запобіжного заходу обвинуваченому неодноразово продовжувався ухвалами Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Ухвалою від 09.02.2024р. Червонозаводський районний суд м.Харкова продовжив строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, визначивши розмір застави у сумі 242'240 грн.

22.02.2024р. Харківський апеляційний суд скасував ухвалу суду першої інстанції від 09.02.2024р. та постановив нову ухвалу, якою продовжив строк запобіжного заходу обвинуваченому до 08.04.2024р. включно без визначення розміру застави. В обґрунтування такого рішення апеляційний суд послався на те, що воно не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення суми застави, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку, зможе запобігти встановленим ризикам та буде належною мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.

Розглядаючи вищевказані клопотання сторін щодо запобіжного заходу, суд виходить з того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то ОСОБА_5 є громадянином України, раніше не судимий, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Отже, обвинувачений не має достатньо міцних соціальних зв`язків ані у місці реєстрації у м.Куп`янськ, ані у місці тимчасового проживання у м.Ізюм, які б достатньою мірою гарантували належну процесуальну поведінку обвинуваченого та були запобіжником ризику його втечі.

При цьому обвинувачений на протязі 37 років був мешканцем прикордонного з Російською Федерацією прикордонного населеного пункту - міста Куп`янськ Харківської області - та за обставинами інкримінованого йому злочину обвинувачується у роботі у незаконно створеному правоохоронному органі. З лютого по вересень 2022 року місто Куп`янськ та частина Куп`янського району, який є прикордонним та суміжним з територією РФ, була тимчасово окупована представниками держави-агресора та на цей час є територією, на якій ведуться активні бойові дії. Частина цього району до цього часу є тимчасово окупованою. Тобто органи державної влади мають обмежені можливості контролю території м.Куп`янська та Куп`янського району.

Крім того Ізюмський район Харківської області межує з тимчасово окупованою частиною Куп`янського району та Луганської області, де органи державної влади України не мають об`єктивної можливості контролю цих територій, а також з лінією бойових зіткнень.

З урахуванням тяжкості обвинувачення, вищевказані обставини свідчать про ризик переховування обвинуваченого від суду.

Зі спливом часу цей ризик зменшився, але з огляду на обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину та тяжкість можливого покарання залишається актуальним.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків, то при попередньому розгляді судом аналогічного питання в судовому засіданні 09.02.2024р. та у судовому засіданні 18.03.2024р. було встановлено відсутність обставин, які б свідчили про реальність цього ризику

Отже, ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на цей час відсутній.

Проте, наявність обґрунтованої підозри та ризику переховування обвинуваченого від суду є підставами для продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Суд вважає, що з урахуванням всіх вищевказаних обставин, з огляду на вразливість суспільного інтересу у справі та об`єкту інкримінованого посягання під час воєнного стану, є неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, оскільки він не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти ризику втечі.

За правилами ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави як альтернативного запобіжного заходу з огляду на встановлені під час розгляду клопотань сторін обставини, зокрема, тяжкість обвинувачення, наявність ризику втечі, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці проживання обвинуваченого, відсутність у нього утриманців, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину проти основ національної безпеки України під час воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 178, 182, 183, 184, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.07.2024 року включно.

Строк дії ухвали до 12.07.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1