Єдиний унікальний номер 205/6666/20
1-кп/205/103/24
У Х В А Л А

20 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000263 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Адвокатом ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подано письмове клопотання про визнання недопустимими докази та виключення з кримінального провадження відомостей про внесення в ЄРДР даних щодо початку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, визнання очевидно недопустимими всіх доказів, здобутих стороною обвинувачення у кримінальному провадженні за правилом «плодів отруйного дерева», закриття кримінального провадження № 0000263 від 16.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Адвокат ОСОБА_6 клопотання аргументувала тим, що витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000263 від 16.03.2020 та протокол огляду місця ДТП від 16.03.2020 є очевидно недопустими доказами, оскільки відомості до ЄРДР вносились невідомою, не уповноваженою особою, так як слідчий ОСОБА_9 фізично не міг внести відповідні відомості через те, що проводив слідчу дію на місці ДТП. Так, адвокат в клопотанні зазначає, що слідчий ОСОБА_9 проводив слідчу дію 16.03.2020 з 20.20 год. до 21.40 год., а витяг з ЄРДР містить інформацію про те, що відповідні відомості внесені до реєстру слідчим ОСОБА_9 о 21.27 год 16.03.2020 року. Тому, як стверджує адвокат, оскільки огляд місця ДТП було закінчено о 21.40 год., то слідчий ОСОБА_9 фізично не вносив відповідні відомості до ЄРДР о 21.27 год. А тому, адвокат вважає, що не була дотримана правова процедура внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що призвело до незаконного початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушення прав ОСОБА_3 під час досудового розслідування і незаконному притягненню до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що з самого початку кримінального провадження здобуття доказів відбувалося з явними порушеннями всіх норм КПК України, всі слідчі дії, процесуальні дії як слідчого так і прокурора є плодами отруйного дерева, а тому є очевидно недопустимими та їх подальше дослідження буде суперечити вимогам КПК України та проявом явного порушення рівності сторін під час судового розгляду і будь яка доцільність подальшого кримінального переслідування ОСОБА_3 матиме необґрунтований економічний тягар для держави.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 та просили задовольнити.

Прокурори заперечували проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обґрунтування клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на стадії судового розгляду можливе виключно в разі наявності критерію очевидності, а враховуючи загальне визначення допустимості доказів, то очевидність повинна полягати саме в порушенні порядку, встановленого КПК України, або у невідповідності його нормам. Процесуальний закон не визначає чіткого переліку підстав для визнання доказу очевидно недопустимим, і клопотання про очевидну недопустимість може бути заявлено з будь-яких підстав порушення порядку отримання доказів, у тому числі у зв`язку з істотним порушенням прав і свобод людини.

В свою чергу єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК України, і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час огляду доказу та не потребує проведення додаткових дій, зокрема дослідження всіх доказів.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів унаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит.

Недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання

Ч. 3 ст. 89 КПК України сторонам кримінального провадження надано право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому учасники також можуть наводити аргументи очевидної недопустимості, а суд повинен надати їм належну правову оцінку.

Отже, учасник провадження має право заявити клопотання про очевидну недопустимість й із визначених підстав, проте і в такому випадку він не може керуватися лише підставою, наведеною в ст. 87 КПК України, а має довести наявність критерію очевидності.

Таким чином, процесуальний закон не визначає чіткого переліку підстав для визнання доказу очевидно недопустимим, і клопотання про очевидну недопустимість може бути заявлено з будь-яких підстав порушення порядку отримання доказів, у тому числі у зв`язку з істотним порушенням прав і свобод людини. В свою чергу єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК України, і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час огляду доказу та не потребує проведення додаткових дій, зокрема дослідження всіх доказів. Суд на даній стадії може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення порядку збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами.

Таким чином, суд, ознайомившись з аргументами, викладеними в клопотанні захисника, приходить до висновку, що на даній стадії судового розгляду у суду відсутній критерій очевидності недопустимості доказів.

А тому, заявлені в клопотанні докази, які просить адвокат визнати очевидно недопустимими, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

У той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що всі доводи, викладені захисником, підлягають вивченню та оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України , слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке обґрунтовується на загальному, повному й непередбаченому дослідженні всіх видів кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності зібраних доказів - з точки зору достатньості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Отже, на час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження, докази, які просить адвокат визнати очевидно недопустимими за правилом «плодів отруйного дерева», дослідженні безпосередньо судом та конкретних ознак очевидної недопустимості доказів суду не зазначено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Стосовно вимог адвоката про виключення з кримінального провадження відомостей про внесення в ЄРДР даних щодо початку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню через їх правову безпідставність.

Стосовно закриття кримінального провадження № 0000263 від 16.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 п.3 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Враховуючи, що на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, досліджуються докази сторони обвинувачення, допитана потерпіла, дослідженні письмові докази, звуко- і відеозаписи, не допитані свідки сторони обвинувачення, не допитаний обвинувачений, тобто не дослідженні всі докази, а також, як суд зазначив вище, на даній стадії судового розгляду у суду відсутній критерій очевидності недопустимості доказів, тому судом не встановлено на даний час обставин для закриття кримінального провадження за ч.1 п.3 ст.284 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_6 в частині визнання всіх доказів, здобутих стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000263 від 16.03.2020 очевидно недопустимими за правилом «плодів отруйного дерева», закриття кримінального провадження № 0000263 від 16.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України не підлягає задоволенню. В частині поданого клопотання про визнання недопустимими докази, то дане клопотання буде розглянуто під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371, 291 КПК України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 (вх.ЕП 9997 від 18.09.2023), в частині визнання всіх доказів, здобутих стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000263 від 16.03.2020 очевидно недопустимими за правилом «плодів отруйного дерева», закриття кримінального провадження № 0000263 від 16.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений учасниками судового провадження 23.05.2024 року о 14.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1