ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/80/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: скасування примусових медичних заходів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , щодо якого вирішується питання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2021 року, якою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено в задоволенні заяви Директора Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради про припинення щодо ОСОБА_9 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

в с т а н о в и в:

Як убачається з ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 - п.п.1, 6 ч.2 ст.115 КК України, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2020 року, застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні від 25.11.2021 року №122 за формою 104/о, рекомендовано припинення застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_9 , оскільки згідно вказаного висновку стан хворого є стабільним, відсутні активні ознаки психічного розладу, інші будь-які ознаки соціальної небезпеки не виявляв та не виявляє протягом усього періоду перебування у даному закладі агресивних тенденцій. За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань (переведення до будинку-Інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду.)

З урахуванням викладеного, директор КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР звернувся до суду із заявою про припинення застосованих щодо ОСОБА_9 заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу (відділення) із звичайним наглядом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2021 року у задоволенні вищевказаної заяви директора КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та задоволення заяви Директора Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради про припинення щодо ОСОБА_9 застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ч.1,2 ст.514 КПК України визначено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні від 25.11.2021 року №122 за формою 104/о рекомендовано припинення застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_9 , оскільки відповідно згідно вказаного висновку стан хворого є стабільним, відсутні активні ознаки психічного розладу, інші будь-які ознаки соціальної небезпеки не виявляв та не виявляє протягом усього періоду перебування у даному закладі агресивних тенденцій. За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань (переведення до будинку-Інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду).

Крім того, як зазначає апелянт, на теперішній час питання щодо перебування ОСОБА_9 у відділенні хворих судом не вирішено. Стан ОСОБА_9 передбачає перебування хворого в будинку-інтернаті, оскільки він не має родичів, які б могли забезпечити за ним нагляд. Вирішенням його соціально-побутових питань займається лікарня, а наявність примусових заходів медичного характеру заважає їх вирішенню.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , щодо якого вирішується питання, на підтримання апеляційних вимог захисника, позицію представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_8 , про необхідність продовження примусових заходів медичного характеру скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

На переконання колегії суддів, ухвалене судом першої інстанції рішення є належно обґрунтованим та мотивованим з огляду на таке.

Згідно ч.1-3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про психіатричну допомогу" питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Згідно з ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Доводи сторони захисту про наявність підстав для припинення застосованих щодо ОСОБА_9 заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу (відділення) із звичайним наглядом, є безпідставними.

Як убачається з висновку комісії лікарів - психіатрів Херсонської обласної психіатричної лікарні від 25.11.2021 року №122 за формою 104/о щодо ОСОБА_9 , рекомендовано припинення застосування примусового заходу медичного характеру щодо нього, оскільки відповідно до вказаного висновку стан хворого є стабільним, відсутні активні ознаки психічного розладу, інші будь-які ознаки соціальної небезпеки не виявляв та не виявляє протягом усього періоду перебування у даному закладі агресивних тенденцій. За своїм психічним станом потребує запровадження реабілітаційних заходів, вирішення соціальних питань (переведення до будинку-Інтернату для хронічних психічно хворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду.)

Як правильно вказано судом першої інстанції, зазначений вище висновок у цілому не доводить того, що покращення психічного стану ОСОБА_9 на дату звернення до суду із заявою носить стабільний та тривалий характер, що він спроможний дотримуватися підтримуючого лікування самостійно.

Також цей висновок не доводить і те, що особа видужала або внаслідок змін її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, що психічний стан на час звернення із заявою до суду змінився на такий, що не становить очевидної небезпеки для неї або інших осіб.

Так, у висновку вказано, що стан ОСОБА_9 покращився на тлі лікування, як і зазначено про те, що він потребує запровадження реабілітаційних заходів вирішення соціальних питань (переведення до будинку інтернату психічнохворих, де умові перебування передбачають інші аспекти догляду та нагляду), тобто висновок не містить вказівку на те, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом формально розуміє про свою хворобу та доводить готовність до самостійного лікування та самоконтролю щодо регулярного тривалого прийняття ліків.

У судовому засіданні лікарем було підтверджено, що ОСОБА_9 для забезпечення стабільного стану його психічного здоров`я потребує постійного приймання медичних препаратів, самостійно він приймати їх не зможе, лише під контролем лікарів, чи осіб, які б могли забезпечити нагляд за ним та прийняття ліків.

Разом з тим, під час судового засідання суду першої інстанції ОСОБА_9 підтвердив, що родичів, які б могли забезпечити нагляд за ним та прийняття ліків, він не має.

Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, висновок комісії лікарів- психіатрів не має для суду наперед встановленої сили і підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, відомостями та обставинами, які підлягають встановленню при вирішенні питання, порушеного у заяві керівника закладу з надання психіатричної допомоги.

Також, колегія суддів приймає до уваги і те, що ОСОБА_9 були вчинені суспільно-небезпечні діяння, передбачені п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15 - п.п.1, 6 ч.2 ст.115 КК України.

З обставин, встановлених судом, не вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_9 змінився та він не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про недостатність підстав для задоволення заяви про припинення щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, судом першої інстанції слушно зауважено і про те, шо ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.01.2021 року продовжено раніше застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного відділення із звичайним наглядом на 6 місяців, тому термін примусових заходів медичного характеру сплив 06.07.2021 року, тобто КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР звернувся із даною заявою після спливу терміну застосованих примусових заходів медичного характеру, порушивши процедуру звернення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не знаходить.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви Директора Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради про припинення щодо ОСОБА_9 застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4