ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5060/21 Номер провадження 11-кп/814/1582/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні у кримінальному провадженні № 0001704 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 23 квітня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.06.2024 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.4 ст. 187 ст. 257 КК України у тому, що він у період часу з початку серпня 2020 року по 03.09.2020 створив та очолив озброєну банду до якої увійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші не встановлені особи, з метою нападу на окремих осіб, брали участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі на засновника; TOB TASCOM ОСОБА_8 , що мав місце 02.09.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .

02.09.2020 приблизно о 23.00 год. діючи у складі організованої групи - озброєної банди ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами із застосуванням пістолету-револьверу здійснили розбійний напад на засновника TOB TASCOM ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , у результаті чого ОСОБА_8 були спричиненні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості та спричинена матеріальна шкода в особливо великому розмірі на суму 34995317 гривень 50 копійок.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді справи у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до нього цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що його вина у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187, ст. 257 КК України не доведена та прокурор в клопотанні не обґрунтовує необхідність продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безпідставно зазначає прокурор про наявність іншого кримінального провадження щодо нього, відсутні докази того, що він ухилявся від суду чи органу досудового розслідування.

Зазначає до потерпілий вже допитаний та він не може здійснювати на нього будь-який вплив.

Стверджує, що поза увагою суду залишилося незаконне затримання.

Вказав на тривале перебування його під вартою у зв`язку з чим ризики зменшуються.

Не враховано наявність у нього постійного місця проживання, позитивну характеристику, його вік.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки обвинувачений, його захисник та прокурор подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участь, тому, відповідно до ст. 406 КПК України, суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001704 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187 ч.1 ст. 209 КК України. В судовому засіданні 23 квітня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.06.2024 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів судом перевірялася неодноразово під час обрання та продовження строку запобіжного заходу. 28.07.2021 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду. Тому, всі доводи щодо непричетності обвинуваченого у вчиненні злочинів, кваліфікації кримінальних правопорушень або відсутності вини мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Разом з цим, необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється, так як апелянт просить призначити обвинуваченому інший запобіжний захід.

Суд, всупереч доводам апеляційної скарги, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені організованою групою, у тому числі іншими особами, не встановленими органом досудового розслідування, та з використанням зброї, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, обвинувачений заперечує свою причетність до вчинення злочинів, що також вказує на те, що перебуваючи на волі, він може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин провадження, зокрема впливати на потерпілу, яку суд може викликати для повторного чи додаткового допиту.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Наявність місця проживання та позитивної характеристики є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Тобто, обвинувачений не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Незаконність затримання, про що зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не є предметом перегляду та не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів на даній стадії розгляду провадження не може надавати оцінку будь-яким доказам, у тому числі щодо правильності процесуальних дій органів досудового розслідування під час затримання, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не розглядаються.

Щодо доводів обвинуваченого щодо неналежного стану здоров`я, необхідно зазначити, що стороною захисту не надано та матеріали справи не містять доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає утриманню його в умовах ізоляції, або доказів неможливості отримати медичну допомогу в умовах установи попереднього ув`язнення.

Доводи ОСОБА_5 про те, що тривале перебування під вартою є невиправданим, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4