Провадження № 1-кс/947/9092/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю кол с. Фрунзівка, Фрунзівського району, Одеської області, вища освіта, одруженому, має одну малолітню дитину, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , працюючому на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області у спеціальному званні «старший лейтенант поліції»,раніше не судимому,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеса надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001083 від 08.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.02.2022 № 211 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Статтями 3, 19, 21, 27, 28, 29, 30, 41, 68 Конституції України передбачено, зокрема, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших вимог діючого законодавства України (Зобов`язання поважати права людини) (далі Конвенція) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи. Статтею 3 Конвенції (Заборона катування) передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. У відповідності до ст. 5 Конвенції (Право на свободу та особисту недоторканність) кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах, зокрема охорони прав і свобод людини.

Згідно зі ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

У відповідності зі ст. 18 Закону України, поліцейський зобов`язаний, поміж іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У ст. 19 Закону зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські, зокрема, несуть кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.07.2024 ОСОБА_4 в порушення вимог п.1.5., п. 2.3, п/ АДРЕСА_2 та дорожньої розмітки вузької суцільної лінії 1.1. зазначених Правил, приблизно о 07:09 год., керуючи автомобілем марки «LEXUS RX 350» д.н.з НОМЕР_1 рухався в світлий час доби, по асфальтованому сухому дорожньому покриттю автодороги «Одеса-Білгород-Дністровський» Н33, по вул. Чорноморській в с. Великодолинське, Одеського району, Одеської області, з боку міста Одеса в напрямку міста Овідіополь, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках.

Здійснюючи подальший рух, зазначеної автодороги водій ОСОБА_4 , рухався у смузі свого напрямку руху в колоні транспортних засобів попереду автомобілів: марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 та марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , які рухалися попереду у попутному напрямку, вкрай уважним не був, не стежив за дорожньою обстановкою, проігнорував місця на проїзній частині, де починається горизонтальна дорожня розмітка вузька суцільна лінія 1.1., з метою обгону цих та інших автомобілів збільшивши швидкість руху, здійснив маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1.), перетинати яку заборонено, продовжив рух по смузі зустрічного руху, при цьому, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_4 рухаючись по смузі зустрічного руху, рух по якій був заборонений, наближаючись до розташованого ліворуч за ходом руху перехрестя повороту на вулицю Нову в с. Великодолинське, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразилось у ввімкненні автомобілем марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_3 покажчика лівого повороту, який рухався праворуч попереду, з суттєво меншою швидкістю та виконував маневр повороту ліворуч, водій ОСОБА_4 з моменту виникнення для нього небезпеки в русі, зобов`язаний був вжити заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, а саме: зменшити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу.

Проте, рухаючись по смузі зустрічного руху, водій ОСОБА_4 неправильно оцінив зміну дорожньої обстановки та допустив зіткнення передньою частиною керованого автомобіля з лівою стороною автомобіля марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_3 , який практично закінчував маневр ліворуч, з подальшим відкиданням цього транспортного засобу на праву частину проїзної частини, за ходом руху автомобілів.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці пригоди.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 вину визнає, ризики не доведені, інкриміноване правопорушення є неумисним, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проходження служби, має на меті компенсувати шкоду потерпілому.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину від 08.07.2024, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2027, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.07.2024 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0001083 від 08.07.2024 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорізької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 будучи співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби, ОСОБА_4 може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин;

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень підозрюваний може спробувати вплинути на свідків або родичів загиблої внаслідок ДТП особи;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що враховуючи довготривалий час перебування в правоохоронних органах, враховуючи досвід отриманий за час перебування на різних посадах, а також те, що ОСОБА_4 на даний час займає посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, дає можливість останньому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик обгрунтовується тим, що підозрюваний наразі не є відстороненим від здійснення службових повноважень.

Ризик знищення доказів у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_4 із врахуванням презумції невинуватості обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке призвело до невідворотніх наслідків у вигляді загибелі людини. За вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особиста порука не можуть бути застосовані відносно підозрюваного, оскільки, як встановлено під час судового засідання ОСОБА_4 , не є відстороненим, та відповідно, не зможе забезпечити дотримання останнім належної процесуальної поведінки.

Наявність власної сімї, позитивні характеристики та відзнаки за проходження служби в органах поліції суттєво не зменшують встановлених ризиків.

Стороною захисту не надано доказів, що наявні у підозрюваного хвороби унеможливлюють його знаходження в умовах СІЗО.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також наслідки, що настали потерпілої особи, початковий етап досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 не має підстав для застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час його розгляду прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище злочину, наявність вищевказаних ризиків, що є підставою подальшого застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування інших менш суворих запобіжних заходів, що передбачені ст. 176 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 вересня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1