печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, вважає арешт передчасним, прийнятим з порушенням права на захист. Окрім того, майно не відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, а у своїй сукупності дані обставини слугують підставами для скасування арешту майна.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час, місце та розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на електронну адресу суду направив заперечення, зазначивши, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області діючи за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, здійснили неправомірні дії, пов`язані з приватизацією земельних ділянок у межах лісового фонду ДП «Надвірнянське ЛГ» та ДП «Ворохтянське ЛГ». Також співробітники ряду органів місцевого самоврядування Надвірнянському районі Івано-Франківської області, діючи за попередньою змовою з працівниками правоохоронних органів, зловживаючи владою та службовим становищем, у порушення вимог земельного законодавства України, сприяють в одержанні дозволів та виділенні земельних ділянок.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:2622, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Львівською державною лісовпорядною експедицією на запит прокурора листом від 27.04.2023 надано картографічні матеріали лісовпорядкування ДП «Надвірнянський лісгосп» та ДП «Ворохтянський лісгосп» в електронному вигляді.

18.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 залучено як спеціалістів працівників ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» для проведення співставлення меж земельних ділянок Поляницького лісництва філії «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» та Довжинецького лісництва філії «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України», а також ряду земельних ділянок, у тому числі за кадастровим номером :22:002:2622, з метою встановлення чи знаходяться земельні ділянки в межах земельних ділянок Поляницького лісництва філії «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» та Довжинецького лісництва філії «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України».

14.09.2023 в порядку тимчасового доступу до речей і документів в Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучено стосовно вищевказаних земельних ділянок поземельні книги в електронному вигляді, електронні копії документів, що стали підставою для внесення відомостей до поземельних книг, заяви на реєстрацію та внесення змін, документації із землеустрою, обмінні файли XML.

Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» листом від 23.11.2023 на виконання постанови прокурора від 18.09.2023 повідомило, що ряд земельних ділянок, у тому числі за кадастровим номером :22:002:2622, повністю або частково знаходяться у межах земель лісогосподарського призначення.

У кримінальному провадженні триває проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. Після отримання їх результатів, буде призначено експертизи з питань землеустрою, земельно-технічні експертизи, почеркознавчі експертизи та інші, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, винних осіб та притягнення їх до передбаченого законом відповідальності.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заперечення прокурора, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

11 грудня 2023 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва за клопотанням прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 06 жовтня 2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України було винесено ухвалу по справі № 757/56264/23-к, якою вказане клопотання задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002: , площею 0,05 га, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

ОСОБА_4 є добросовісним набувачем та власником незаконно арештованої земельної ділянки.

Земельна ділянка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, роздруківка якої додається.

Земельна ділянка була придбана ОСОБА_4 відповідно до умов відплатного Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 квітня 2018 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ», посвідченого ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 704.

Відповідно до абз. 3, 5, 6 п. 7 Договору купівлі-продажу, продавець за цим Договором стверджує і гарантує, що:

- на момент укладення цього Договору зазначена вище Земельна ділянка нікому іншому не продана, не подарована, в найм (оренду) не здана, не передана в іпотеку, не є внеском до статутного капіталу, іншим способом не відчужена, не заставлена, в спорі, під забороною, арештом та в податковій заставі не перебуває, треті особи як у межах, так і за межами України, не мають прав на Земельну ділянку (в тому числі за шлюбними договорами, договорами найму, довічного утримання тощо), земельні сервітути, як постійні та і строкові щодо зазначеної Земельної ділянки не встановлені;

- внаслідок продажу Земельної ділянки не буде порушено прав і законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких продавець зобов`язаний утримувати за законом або договором;

- земельна ділянка є вільною від забудови, будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб.

Відповідно до п. 9 Договору купівлі-продажу, відсутність сторін у Єдиному реєстрі боржників, відсутність податкової застави, заборони відчуження, іпотеки, арешту, інших обтяжень перевірено нотаріусом.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

В кримінальному провадженні підозра ОСОБА_4 не пред`являлась.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту взагалі спростовується, а також ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020, на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:2622 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110), площею 0,05 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1