Справа № 632/1959/23
провадження № 1-кп/632/58/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000083 від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольський Первомайського району Харківської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, одружений, офіційно працює вантажником у ТОВ «Орекс Дістрібьюшен», має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є особою з інвалідністю, відповідно до ст. 89 КК країни вважається раніше не судимим, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 на початку серпня 2022 року (точна дата та час не встановлено), умисно, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшов в мережі Інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх персональних даних. Після чого, через мобільний додаток «Instagram» обвинувачений ОСОБА_3 , вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, шляхом спілкування з невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), домовився про підроблення посвідчення водія, а саме, виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я « ОСОБА_3 », тобто підроблення посвідчення водія, за грошову винагороду розміром 8000 гривень.

Виконуючи відведену йому роль, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання - у квартирі АДРЕСА_1 , на вимогу невстановленої особи (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), надав за допомогою свого мобільного телефону свої персональні дані, а саме фотокопію: паспорту, ідентифікаційного коду, картку зі своїм фотографічним зображенням, шляхом пересилання вказаних фотозображень через мобільний додаток «Viber», чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, виступивши співучасником - пособником у підробленні посвідчення водія.

У подальшому, 18 серпня 2022 року (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 , будучи пособником у підробці посвідчення водія, отримав у відділенні № 2 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване у будинку № 11 у 4-му мікрорайоні міста Первомайський Лозівського району Харківської області, відправлене невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 серпня 2022 року ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритими категоріями «А», «В» та «С», з метою його використання для підтвердження права керування транспортними засобами відповідних категорій, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи бажання здійснювати керування транспортними засобами категорії «А», «В» та «С», але при цьому не проходивши навчальні курси в автошколі та не склавши іспити на знання Правил дорожнього руху, посприяв у виготовленні вищевказаного підробленого посвідчення водія, яке отримав у володіння, що надавало йому уявне право на керування транспортними засобами зазначеної категорії, виступивши пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме, пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 14 липня 2023 о 07год 34 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », рухаючись по автомобільній дорозі Т-21-10 Шевченкове Балаклія Первомайський Кегичівка, що проходить по вул. Польовій в м. Первомайський Лозівського району Харківської області, був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, у зв`язку із порушенням п.п. «в » п 2.3. розділу 2 ПДР.

Після зупинки транспортного засобу, у тому ж місці та без відриву в часі, на законну вимогу поліцейських сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність у нього завідомо підробленого посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 серпня 2022 року ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив його використати та пред`явити працівникам поліції, які здійснювали свої службові обов`язки під час патрулювання містом Первомайський Лозівського району Харківської області, в якості офіційного.

Реалізуючи свій протиправний намір, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 17 серпня 2022 ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його особистою фотографією, з відкритими категоріями «А», «В» та «С», отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року, є підробленим, надав працівникам поліції для перевірки наявне у нього посвідчення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , за наведених вище обставин місця і часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для використання ним завідомо підробленого офіційного посвідчення водія, яке того ж дня, тобто 14 липня 2023 року, було вилучено на законних підставах працівниками ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області під час огляду місця події у період часу з 08 год 05 хв по 08 год. 35хв.

Бланк посвідчення водія, з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 серпня 2022 року ТСЦ 8044 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, а саме виконане не на підприємстві, уповноваженому на випуск даних документів. Усі зображення лицьового і зворотного боків бланку зазначеного посвідчення водія нанесені термосублімаційним способом друку.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

15 березня 2024 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних проступках.

Сторони угоди погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 повинно бути визначене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 15 березня 2024 року.

Суд, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, проступків може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_6 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу винного, який відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно працевлаштований. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 під час розгляду угоди про визнання винуватості просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних проступків, а саме, у пособництві у підробленні офіційного документа-посвідчення водія, виготовленого на його ім`я та використанні завідомо підробленого документа -посвідчення водія при зупинці його працівниками поліції, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку зазначені в угоді та обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є особою з інвалідністю, відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, має постійне місце проживання за адресою реєстрації, а також офіційно працює вантажником у ТОВ «Орекс Дістрібьюшен».

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні проступки, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_3 діянь, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 956 грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 15 березня 2024 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_7 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 узгоджене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

1) посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 17.08.2022 в ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке упаковане в спеціальний полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України №5710143 із пояснювальним написом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА Підрозділ: Номер, дата висновку (фабула): Висновок експерта від 24.07.2023 №СЕ-19/121-23/15335-ДД Вилучено: Посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . Слідчий: Поняті: 1. 2. Експерт (спеціаліст): Судовий експерт: (підпис) ОСОБА_8 . Дата та час пакування: 24.07.2023 ЄРДР 0000083 14.07.2023» - після набрання вироком законної сили, знищити;

2) «DVD» диск, на якому маються написи «VIDEX TM EXCELLENTI» «DVD+R 16X 4.7 GB 120 MIN» «RW DVD+R», з відеозаписом довжиною 03 хв. 02 сек., об`ємом 160,00 Мb, що знаходиться у паперовому пакунку (конверті) білого кольору та містить пояснювальний напис із підписами процесуальних осіб, та проставленням відтисків печаток у кількості 4 штук «для пакетів № 88» відділення поліції №1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області», по одній печатці з кожної сторони паперового пакунку (конверту) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1