Справа №705/2516/14-к
1-кп/705/53/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника цивільного позивача ОСОБА_7

представника третьої особи щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника Управління начальника відділу приватизації, управління державним майном та корпоративними правами регіонального відділення Фонду державного майна ОСОБА_9 про зняття арешту з майна, подане в межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.32, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366, ч.1 ст.32, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.32, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.366, ч.1 ст.32, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання заступника начальника Управління начальника відділу приватизації, управління державним майном та корпоративними правами регіонального відділення Фонду державного майна ОСОБА_9 , у якому просить скасувати арешт, накладений постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України б/н від 16.12.2010 року на майно ДП «Іваньківський цукровий завод», в обґрунтування зазначивши наступне.

Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.08.2020 «Про передачу об`єктів державної власності до сфери управління Фонду державного майна», згідно з актом приймання-передачі від 18.01.2021 зі сфери управління Державного агентства резерву України до сфери управління Фонду державного майна України передано єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Іваньківський цукровий завод», розташований за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, с. Іваньки, вул. Заводська, 1.

З метою реалізації державної політики у сфері приватизації, керуючись Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна», наказом Фонду державного майна України від 23.03.2021 року № 469 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» (зі змінами) єдиний майновий комплекс ДП «Іваньківський цукровий завод» включено до переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році.

Повноваження щодо забезпечення заходів з приватизації вказаного об`єкта покладено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

21.04.2021 Управлінням забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Іваньківський цукровий завод».

На виконання вимог закону наказом Фонду державного майна України від 13.08.2021 № 1432 функції з управління майном державного підприємства передано до Регіонального відділення.

Так, Регіональне відділення стало органом управління ДП «Іваньківський цукровий завод» внаслідок прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу підприємства та передачі функцій з управління його майном, у зв`язку з чим виконує повноваження власника майна підприємства в силу законів України «Про управління об`єктами державної власності» та «Про приватизацію державного і комунального майна» має потребу в реалізації права держави на продаж вказаного майна.

У процесі підготовки об`єкта до приватизації вживаються заходи пов`язані з підготовкою відповідних документів необхідних для продажу єдиного майнового комплексу вказаного державного підприємства.

Регіональним відділенням встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все нерухоме майно підприємства накладено арешт, зокрема, на підставі постанови Головного слідчого управління Служби безпеки України (реєстраційний номер обтяження 10653516).

За інформацією Головного слідчого управління Служби безпеки України, цим управлінням здійснювалося досудове слідство у кримінальній справі № 577 за обвинуваченням службових осіб ДП «Іваньківський цукровий завод». Під час досудового слідства на майно вказаного підприємства постановою слідчого б/н від 16.12.2010 року накладено арешт.

У подальшому, у зв`язку зі вступом в силу нового Кримінального процесуального кодексу України, за матеріалами вказаної кримінальної справи до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень та зареєстровано кримінальне провадження № 0000045.

Також встановлено, що в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа № 705/2516/14-к, яка розглядається за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000045 щодо притягнення до кримінальної відповідальності колишнього керівника ДП «Іваньківський цукровий завод».

На сьогодні в Регіональному відділенні відсутні документи, що стосуються накладення арешту, проте такий арешт унеможливлює проведення приватизації ДП «Іваньківський цукровий завод».

Вважають, що на цей час в арешті всього майна державного підприємства відпала потреба, оскільки проведено всі необхідні експертизи та дослідження його майна.

Наголошують, що постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України б/н від 16.12.2010 арешт накладено не на майно підозрюваного (обвинуваченого), а на майно іншої юридичної особи державного підприємства.

Вважають, що на сьогодні такий арешт застосовується необґрунтовано і оскільки він був накладений ще у 2010 році і на цей час є перешкодою у здійсненні Регіональним відділенням права власності, з метою реалізації права держави на продаж вказаного майна, вимушені були звернутися до суду з цим клопотанням.

Представник третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 в підготовчому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Прокурор в підготовчому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про зняття арешту майна оскільки вважав, що скасування такого заходу забезпечення не перешкоджає кримінальному провадженню, адже дане майно не є власністю обвинуваченого та не підлягає спеціальній конфіскації, крім того, арешт був накладений за рішенням слідчого за правилами КПК 1960 року, що не передбачало судового контролю за дотриманням прав власника майна, а на даний час в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 в підготовчому засіданні повністю підтримав клопотання та просив скасувати арешт майна оскільки майно підприємства не є предметом злочину та воно має бути приватизоване, а вказаним арештом порушуються права працівників, які позбавлені можливості отримати заборгованість із заробітної плати.

Колегія суддів, вислухавши думку представника власника майна, врахувавши позицію прокурора, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до приписів ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 64-2 КПК України визначено , що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи і набуття статусу третьої особи виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

З аналізу ст.ст. 171-174 КПК України убачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт на який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід зняти арешт.

Судом встановлено, що постановою б/н слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України від 16.12.2010 року під час досудового слідства у кримінальній справі № 577 за обвинуваченням службових осіб ДП «Іваньківський цукровий завод», яке проводилось за правилами КПК України в редакції 1960 року, було накладено арешт на майно Державного підприємства «Іваньківський цукровий завод».

У подальшому, у зв`язку зі вступом в силу нового Кримінального процесуального кодексу України, за матеріалами вказаної кримінальної справи до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень та зареєстровано кримінальне провадження № 0000045 від 31.01.2013 та за результатом проведеного досудового розслідування матеріали обвинувального акту даного кримінального провадження № 0000045 відносно керівника ДП «Іваньківський цукровий завод» ОСОБА_6 були направлені до суду та перебувають в провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 01.03.2021 року за № 246348120, Власником єдиного майнового комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вулиця Заводська, 3, зазначено ДП «Іваньківський цукровий завод» дочірнє підприємство, , та на все нерухоме майно вказаного підприємства накладено обтяження за № 10653516 у вигляді арешту майна на підставі постанови слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України б/н від 16.12.2010.

Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 0406-0 від 21.04.2021 року, прийнято рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Іваньківський цукровий завод» код за (місце знаходження об`єкта: Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Заводська, 1) та наказано приватизувати єдиний майновий комплекс державного підприємства «Іваньківський цукровий завод» шляхом продажу на аукціоні з умовами.

Згідно наказу Фонду державного майна № 1432 від 13.08.2021, Фонду державного майна України наказано передати до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях функції з управління майном, в тому числі майном державного підприємства «Іваньківський цукровий завод» (код за ). Департаменту управління державними підприємствами у місячний строк з моменту видання цього наказу необхідно забезпечити передачу Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях документів та матеріалів щодо управління майном державних підприємств, зазначених у пункті 1 цього наказу, згідно з актами приймання-передачі.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту, колегія суддів враховує положення ч. 2 ст. 170 КПК України, якою визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги те, що арешт було накладено постановою слідчого в ході досудового розслідування кримінального провадження щодо службових осіб ДП «Іваньківський цукровий завод», а на цей час судовий розгляд здійснюється щодо ОСОБА_6 , який не є власником арештованого майнового комплексу, а Регіональне відділення стало органом управління ДП «Іваньківський цукровий завод» і виконує повноваження власника вказаного майна, а також враховуючи, що майно Державного підприємства «Іваньківський цукровий завод» не має ознак речового доказу по вказаному кримінальному провадженні, до нього не може бути застосовано конфіскацію та воно не підлягає спеціальній конфіскації, тому відсутні підстави для подальшого арешту вказаного майна, враховуючи вимоги розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вимоги верховенства права і недоторканості майна, суд прийшов до переконання, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна ДП «Іваньківський цукровий завод» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64-2, 170-174, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника Управління начальника відділу приватизації, управління державним майном та корпоративними правами регіонального відділення Фонду державного майна про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України б/н від 16.12.2010 на майно Державного підприємства «Іваньківський цукровий завод», (номер обтяження 10653516).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3