У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року

м. Київ

справа №363/17/24

провадження № 51-3418ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня

2024 року, за результатами підготовчого судового засідання, призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. Прийнято до розгляду цивільний позов про відшкодування шкоди у кримінальному провадженні та визнано потерпілу ОСОБА_5 цивільним позивачем, обвинуваченого ОСОБА_6 - цивільним відповідачем. У задоволенні інших клопотань потерпілої ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_7 , ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2024 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року, на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Україниз огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбаченихстаттею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали суду у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому оскарження ухвали в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави, постановленої під час підготовчого судового засіданняв суді першої інстанції, зазначеними положеннями закону не передбачено.

Відтак, оскаржувана ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року не віднесена до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку,прийняв обґрунтоване рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала Київського апеляційного суду від 06 травня 2024 рокувідповідає вимогам КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3