Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/72/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 128 (105) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000466 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 128 КК України, заапеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ПАТ «Укртатнафта» м. Кременчук начальником установки, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ст. 128 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання внаслідок закінчення строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Кременчуцької міської ради 5414 грн 95 коп на відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 192 564 грн 32 коп на відшкодування матеріальної шкоди, а також 200 000 грн 00 коп на відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 необережне тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 09.09.2017 близько 09.00 год ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області на катері марки «Ладога» вирушили на полювання до острову Павлюки, розташованого на річці Дніпро у Світловодському районі Кіровоградської області. При цьому, для здійснення полювання ОСОБА_6 мав при собі належним чином зареєстровану на нього мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю моделі «МЦ 21-12», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_1 , заряджену мисливськими набоями 12 калібру, а ОСОБА_7 мав при собі зареєстровану на нього мисливську гладкоствольну двоствольну рушницю моделі «ATAARMS» 20 калібру, № НОМЕР_2 , заряджену мисливськими набоями 20 калібру.

Прибувши до вказаного острову ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 залишили катер «Ладога» та зійшли на острів, а ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 поплили в інше місце для здійснення полювання.

Перебуваючи на березі острову Павлюки Світловодського району Кіровоградської області, ОСОБА_7 почав готуватися до здійснення полювання, розставляючи опудала качок. Розставивши опудала птахів, ОСОБА_7 повернувся до місця де перебував ОСОБА_6 та їхні рушниці.

У цей час ОСОБА_6 в порушення вимог Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 549 від 17.10.2011 «Про затвердження Положення про правила проведення полювань, поводження зі зброєю та порядок видачі ліцензії на добування мисливських тварин», а саме:

п.п. 3.3.1, яким заборонено направляти зброю на людину чи домашніх тварин, навіть якщо вона не заряджена;

п.п. 3.7, згідно з яким полювання проводиться лише в умовах повної видимості (повністю розвидниться, розсіється туман, припиниться сильний дощ чи снігопад);

п.п. 3.8, яким забороняється стріляти на шум, шарудіння, по невиразно видимій цілі;

п.п. 3.10, відповідно до якого стрільбу мисливець має вести із особливою обережністю і попередньо переконавшись у тому, що в напрямку пострілу немає людей чи домашніх тварин, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, внаслідок своєї злочинної самовпевненості, з наявної у нього мисливської рушниці марки «МЦ 21-12», 12 калібру, серійний номер НОМЕР_1 , якою він володіє на підставі дозволу на зброю № НОМЕР_3 від 23.07.2011, здійснив один постріл в напрямку, де в цей час перебував ОСОБА_7 .

У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого вогнепального багатооскольчастого перелому кісток лівої гомілки у верхньо-середньому відділі з обширним дефектом шкіри, м`яких тканин, пошкодженням дрібних судин та нервів, з розвитком травматично-геморагічного шоку ІІ-ІІІ ступеню, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2023 щодо нього та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Отже, обвинуваченийвважає, що вирок суду є незаконним та не обґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, повідомлення про підозру та складання обвинувального акту здійснено неуповноваженою на це особою, а саме: станом на день вчинення інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України кримінальний кодекс діяв в редакції від 04.04.2017. За цією редакцією кримінального закону за ст. 128 КК України кримінальним правопорушенням є: необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження - що карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років. Виходячи з вищенаведеного, станом 09.09.2017 діяла редакція статті 128 КК України від 04.08.2017, яка не передбачала таку міру покарання - як позбавлення волі.

Законом № 2617-УІІІ від 22.11.2018 міра покарання за статтею 128 КК України була посилена і до санкції статті було надано міру покарання у вигляді «позбавлення волі на строк до двох років». 01.07.2020 набули чинності зміни до КПК України, якими до кримінального процесуального кодексу та до кримінального кодексу було введено поняття кримінального проступку.

Станом на день вчинення кримінального правопорушення, тобто на 09.09.2017, санкція статті 128 КК України не передбачала таке, покарання, як позбавлення волі, а отже інкримінуєме ОСОБА_6 кримінальне правопорушення з набуттям чинності закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 визначається як кримінальний проступок.

Станом на день набуття чинності закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а тому слідчий повинен був керуватися вимогами п.п. 1 ч. 4 розділу II вищенаведеного закону та передати дане кримінальне провадження в порядку, передбаченому главою 25 КПК України прокурору для подальшої передачі органу дізнання для проведення досудового розслідування.

Незважаючи на ці вимоги кримінального процесуального законодавства, слідчий 10.07.2020 повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, а не кримінального проступку, а тому вчинив процесуальну дію, яку не мав права вчиняти. Крім того, повідомлення про підозру вчинене неналежною процесуальною особою, слідчим, а не дізнавачем.

Проводячи досудове розслідування злочину, а не кримінального проступку, органом досудового розслідування порушено ст. 298, 298-4, 298-5, 301 КПК України, як щодо строків та порядку проведення досудового розслідування.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню складено не уповноваженою особою - слідчим, а не прокурором, як передбачено гл. 25 КПК України, порушено строк проведення дізнання, складання обвинувального акту щодо кримінального проступку та строк направлення обвинувального акту до суду та інше.

Суд, отримавши обвинувальний акт щодо кримінального проступку, зобов`язаний був повернути його прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

У підготовчому засіданні 09.09.2020 адвокатом обвинуваченого ОСОБА_9 були заявлені клопотання про повернення кримінального провадження прокурору в зв`язку з тим, що повідомлення про підозру та складення обвинувального акту за ст. 128 КК України, було здійснено не уповноваженою особою та клопотання про закриття кримінального провадження відповідно до вимог ст. 284 КПК України, але у задоволенні клопотань судом було відмовлено.

Крім того, 09.09.2017 з 19-40 до 20-10 годин старшим слідчим СВ Чигиринського відділу поліції Сегеденком було складено протокол огляду місця події (а.с.70-72 т.2), відповідно до якого слідчим було оглянуто частково огороджену територію риббригади ТОВ «Сом», яка знаходиться в адміністративних межах с. Рацево Чигиринскього району. Відповідно до вказаного протоколу (...По середині даної території виявлено дві мисливські рушниці типу п`яти зарядні системи МЦ 2112 -12 калібру, в одній з яких пошкоджений ствол. У місці розриву утворено проріз довжиною 3 см. Указані рушниці вилучено до Чигиринського СВ до вирішення питання по суті...).

Тобто слідчим до проведення огляду було встановлено, що територія, яку він хоче оглянути, має володільця - ТОВ «СОМ», про що він зазначив в протоколі і свідомо порушив ст.ст. 233, 234 КПК України стосовно вимог щодо проведення такого огляду.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 233 КПК України - Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особиз будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» поняття житло у пункті 1 статті 8 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює не лише житло фізичних осіб. Воно може поширюватися на офісні приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії, інші використовувані ними приміщення та земельні ділянки.

Тобто земельна ділянка - огороджена територія риббригади ТОВ «СОМ» є володінням цієї юридичної особи і могла бути оглянута тільки за добровільної згоди володільця або на підставі ухвали слідчого судді, виданій до або одразу після проведення огляду.

Добровільної згоди володільця земельної ділянки матеріали справи не містять, слідчий суддя дозволу на проведення огляду території риббригади ТОВ «СОМ» ні до огляду, ні після огляду не давав. Володілець території або його представник під час проведення огляду присутній не був і в протоколі огляду місця події від 09.09.2017 він не зазначений та протокол не підписував.

Крім того, кримінальне правопорушення було вчинено в іншому місці, ніж проведено огляд місця події. Під час проведення огляду вилучені речі не були описані і ідентифіковані та не були упаковані, а тому упакування не було підписано понятими, що були присутні під час огляду та слідчим.

Відповідно до обвинувального акту, місцем події є острів Павлюки. Про це вказує і потерпілій по справі ОСОБА_7 , хоча зазначає, що полювання відбувалось на місцевості, яка складається з 5 або 7 островів. Обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що полювання відбувалось на Конячих островах, які складаються з 5 - 7 островів. Полювання саме на Конячих островах підтвердив і свідок ОСОБА_13 , який є місцевим жителем.

Подія щодо отримання поранення потерпілим ОСОБА_7 відбулась на одному з Конячих островів. Після події ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 на катері «Ладога» з Конячих островів (з місця події) направились до с. Рацеве, так як ОСОБА_13 , який дзвонив до швидкої та поліції повідомив, що всім треба прибути до с. Рацево для спілкування з поліцією з метою встановлення всіх обставин події. Тобто ОСОБА_6 добровільно, виконуючи вказівку поліції, прибув в с. Рацево, що виключає висновок суду, що прибуття до с. Рацеве є шляхом відходу злочинця з місця злочину, а також місцем виявлення предметів, що мають відношення до злочину.

Відповідно до частини 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання про арешт такого майна, повинно бути подано слідчому судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.Слідчий не провів негайний огляд вилучених рушниць, не ідентифікував їх за номерами та назвами, не упакував та не опечатав вилучене, хоча повинен був відповідно до вимог ст. 237 КПК провести упакування та опечатування вилучених речей під час огляду.

Крім того, слідчий за результатами проведеного огляду (обшуку) до слідчого судді не звертався, арешт на тимчасово вилучене майно судом не накладався, а отже всі подальші процесуальні дії з вилученими рушницями проводилися попри відсутність попереднього дозволу суду на позбавлення їх власників права володіння та користування. Рушниці знаходились в матеріалах кримінального провадження без дозволу суду, що вказує на незаконність всіх подальших слідчих дій з вилученими рушницями (проведення експертиз).

Матеріали справи не містять доказів належного упакування вилучених за протоколом огляду від 09.09.2017 рушниць і це підтверджується змістом самого протоколу так і відсутністю бірок упакування рушниць, підписаних слідчою ОСОБА_14 та понятими з зазначенням дати такого упакування.

До того ж, звертає увагу, що рушниці, які начебто отримав слідчий ОСОБА_15 з Чигринського РВ і які направив до експерта не оглядалися слідчим ОСОБА_16 і не були упаковані 29.09.2017, тобто під час складання слідчим ОСОБА_16 протоколу огляду предметів.

Бірки на упакування рушниць слідчим ОСОБА_16 (оглядались в судовому засіданні) не підписані понятими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , хоча в протоколі огляду предметів від 29.09.2017 вони зазначені. На бірках відсутня дата упакування. Крім того, сам протокол не містить посилання на те, що оглянуті під час складення протоколу рушниці були упаковані та опечатані.

Отже, за наведених обставин, сторона обвинувачення не надала жодного процесуального документу, складеного з дотриманням вимог кримінального процесуального кодексу на підтвердження вчинення процесуальної дії, який підтверджує вилучення у законний спосіб рушниць ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не надала доказів того, що саме 09.09.2017 вилучені саме рушниці, які в подальшому були приєднані в якості речових доказів до метеріалів кримінального провадження, а отже рушниці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ніколи не вилучались у спосіб та у порядку, що передбачені КПК України.

Вважає, що обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, що не може бути покладено в основу вироку, а отже відповідно до вимог п.п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України обвинуваченням не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 , а більшість доказів, які були зібрані органом досудового розслідування є недопустимими та отриманими с порушенням закону.

Крім того, апелянт не погоджується з розміром цивільного позову, оскільки задовольняючи цивільний позов, районний суд у вироку перерахував операції, які переніс потерпілий та зазначив, що в ході тривалого лікування понесені матеріальні збитки, які підтверджуються фінансовими документами у розмірі 192 564 грн 32 коп.

Отже, задовольняючи цивільний позов, суд не врахував що в судовому засіданні 10.11.2020 сам потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що отримував від ОСОБА_6 грошові кошти в якості матеріальної допомоги, але точної суми не памятає, оскільки це було декілька десятків тисяч гривень, які він отримував на банківську картку. Також, ОСОБА_6 надав до суду квитанції про поповнення картки ОСОБА_7 за вищевказаний період на суму 91 000 грн.

Як стверджує ОСОБА_7 у своїй позовній заяві, матеріальна шкода, завдана йому, полягає у витратах на лікування від отриманої травми ноги складає 192 564, 32 грн. На підтвердження отриманої травми та її лікування ним до позовної заяви було додано копії чеків на ліки. Але слід зауважити, що більшість ліків, чеки на купівлю яких додані ОСОБА_7 до позовної заяви, відсутні в призначеннях лікарів, частина придбаних ліків купувалась заздалегідь до їх призначення, що є зайвим підтвердженням того, що дані лікарські засоби або придбавались для лікування його хронічних хвороб, що мають властивість періодично загострюватись, чи взагалі були придбані не для потреб позивача, що відповідно не може бути віднесено до матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Таким чином вбачається, що дані чеки не можуть бути належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами з точки зору ст. 94 КПК України.

Також, позивач обґрунтував нібито заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розрахунок.

Від представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на апеляційну скаргу обвинуваченого надійшли заперечення, в яких він вказує на її необґрунтованість та безпідставність, а тому просить залишити її без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_19 , які просили апеляційну скаргу останнього задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти доводів апеляційної скарги сторони захисту та просили залишити її без задоволення, дослідивши згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку обставини, встановлені судом першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія судів дійшла до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності і взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_19 у вчиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження. Дії обвинуваченого ОСОБА_19 за ст. 128 КК України судом кваліфіковано правильно.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та надав показання, з яких вбачається, що 09 вересня 2017 року він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на катері «Ладога» близько 12 години відбули із селища Градизьк на полювання на острови. Погода була сонячна, видимість добра. Зразу сіли обідати, ОСОБА_7 з ОСОБА_11 пили горілку, а він не пив, бо допомагав ОСОБА_12 керувати катером. Близько 14 години підійшли до групи з 6-7 островів, які як повідомив ОСОБА_12 називаються Конячими, але на них полювання заборонено, тому в разі чого треба казати, що це острів Павлюки. Потім вони спустили на воду гумовий човен з двигуном, після чого ОСОБА_11 і ОСОБА_12 перевезли його та ОСОБА_7 на острів, де вони висадились, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 попливли на інші острови. З метою полювання, вони з ОСОБА_7 пішли вглиб острова метрів на 100, вдаличині він бачив якусь людину, але без зброї. Пройшовши 100 метрів, вони побачили на острові внутрішнє озеро, де вирішили розпочати полювання. На місці їх безпосереднього полювання інших людей не було. ОСОБА_7 розставив опудала качок для приманки, а він в той момент був від нього на відставні близько 15 м. У нього була рушниця МЦ 2112, яка рушниця була у ОСОБА_7 він на той момент не знав. Коли полетіла качка, він двічі вистрелив, але не вцілив, а ОСОБА_7 підстрелив качку. Їх оточував очерет висотою 3-4 м. ОСОБА_7 не знайшов підстрелену качку і підійшов до нього попити води, зупинившись від нього на відстані 3-5 м. Шайдук О.Є стояв спиною до очерету, а він лицем до нього. Він хотів зарядити свою рушницю для наступних пострілів, але побачив, що у неї тріщина у стволі, очевидно його розірвало від другого пострілу. Він розрядив свою рушницю і повісив на плече. У цей час вони з ОСОБА_7 стояли по коліна у воді в очереті. Почувши з лівого боку шум крил качки, він озирнувся і гукнув ОСОБА_7 «качка», щоб він її підстрелив, бо сам цього зробити не міг через пошкоджену рушницю. Пролунав постріл, ОСОБА_6 повернувся і побачив, що ОСОБА_7 лежить у воді на правому боці обличчям догори. Рушниця була відкинута від нього на 1,5 2 метри на межу води та піску, стволом в його бік. Він витягнув ОСОБА_7 з води, в нього нижче коліна була рана, наклав джгут і пішов покликати на допомогу. Через 20 хвилин до них під`їхали на човні ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вони завантажили ОСОБА_7 в човен і відправились до катера. Біля катера побачили ОСОБА_13 , який був на своєму човні, вони причепили свій човен до його човна і він сказав, що найближче до берега селище Рацево. ОСОБА_7 з ОСОБА_11 попливли у човні на буксирі, а він із ОСОБА_12 на катері за ними. Прибули в сел. Рацево, коли вже було темно. На березі їх зустріли поліцейські і представник поліції забрав у нього рушницю, ніяких документів про вилучення зброї він не підписував. Потім його повезли в м. Чигирин на освідування на алкоголь, де підтвердилось, що він був тверезий. Потім він зателефонував своєму другу ОСОБА_20 , який забрав його з поліції у м. Чигирин і вони разом поїхали у м. Черкаси, де в лікарні перебував ОСОБА_7 . Коли прибули до лікарні, ОСОБА_7 вже робили операцію, пізніше хірург повідомив їм, що операція пройшла складно, бо потерпілий був у стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому хірург показав склянку з дробом різного діаметру 2-3 міліметри, близько десяти штук. ОСОБА_20 говорив йому, що він не мав права допускати п`яного ОСОБА_7 до полювання, проте вони всі друзі і в цій ситуації потрібно було йому допомагати. Протягом року він з ОСОБА_20 допомагали коштами на лікування ОСОБА_7 , передали йому кошти в сумі близько 180 000 грн. Через рік ОСОБА_7 зібрав всіх учасників події у ОСОБА_11 в гаражі і повідомив, що ОСОБА_6 має надати йому 25 000 доларів і 180 000 грн., які він витратив на лікування, бо вважає, що саме ОСОБА_6 в усьому винний, оскільки саме він його підстрелив. Після цього він припинив усі контакти з ОСОБА_7 і перестав з ним спілкуватись. Вважає, що за тих обставин ОСОБА_7 сам у себе вистрелив, бо розповідав, що самостійно споряджає патрони дробинами, і саме такі дробини йому показав хірург у лікарні в м. Черкаси.

Незважаючи на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_19 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, доведена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, досліджених судом першої інстанції, а саме:

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанціїпотерпілого ОСОБА_7 , згідно яких 09 вересня 2017 року близько 09 години він, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вийшли на катері Ладога на полювання на острови. По прибуттю до островів, пересіли на гумовий човен і близько 14 години ОСОБА_12 з ОСОБА_11 висадили їх на острові, а самі відбули на полювання в інше місце. Він з ОСОБА_6 декілька хвилин йшли у глибину острова до місця полювання, на острові були дерева, високий очерет. Потім він розставив опудала качок на воді. ОСОБА_6 сховався в очереті в одному місці, а він в іншому, будучи на відстані один від одного метрів 30 і розпочали полювання. Летіла качка, яку він збив. Потім захотів попити води, яка була в сумці, що лежала на відстані метрів 15 як від нього, так і від ОСОБА_6 . Підійшовши до сумки він виявив, що пляшки з водою немає, та дізнався від ОСОБА_6 , що вода біля нього. Він підійшов до ОСОБА_6 на відстань близько метра і той подав йому пляшку з водою. Він почав пити воду, стоячи до ОСОБА_6 трохи правим боком на відстані приблизно 1-1.5 м, а ОСОБА_6 в цей час був до нього обличчям. У цей момент ОСОБА_6 був в його полі зору і він бачив, що той тримав свою рушницю двома руками, при цьому її ствол був направлений десь в його сторону, ніби вниз. Коли він почав пити воду, його рушниця висіла у нього на плечі і патрон був вставлений у патронник. ОСОБА_6 сказав «качка летить» і відразу пролунав постріл, від якого він впав у воду, не зрозумівши відразу, що сталось, так як момент пострілу безпосередньо не бачив, після чого втратив свідомість. Скільки він лежав у воді не знає, отямився в той момент, коли ОСОБА_6 накладав йому на ногу джгут і казав, що не знає, як воно таке сталося. Перетягнувши рану, ОСОБА_6 здійснював постріли зі своєї рушниці і таким чином кликав на допомогу, бо там не було мобільного зв`язку. Хвилин через 30-40 прибули ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , що їм пояснював ОСОБА_6 йому невідомо. До моменту поранення він стріляв двічі, а ОСОБА_6 теж стріляв, але його постріли він не рахував. ОСОБА_11 наклав шину йому на ногу, після цього його переклали в гумовий човен, так як на Ладогу його неможливо було підняти, бо там високі борти, та на якомусь іншому човні буксирували до берега. У м. Чигирині його відмовились приймати в лікарню через складність поранення і повезли у лікарню до м. Черкаси. Він був у стані больового шоку, деталей приїзду на берег і спілкування з поліцією не пам`ятає. Він переніс близько 29 операцій, але лікування триває до цього часу, йому встановлено довічно другу групу інвалідності. ОСОБА_6 приїздив до нього в лікарню, перераховував на карту кошти, але суми точної він не знає. ОСОБА_6 відразу визнавав, що те що трапилось сталося внаслідок його дій, проте він не може пояснити, як це сталось;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанціїсвідка ОСОБА_11 , згідно яких він має товариські відносини з обвинуваченим та потерпілим. У той день він, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та нині покійний ОСОБА_12 на катері, що належав ОСОБА_12 , поїхали з селища Градизьк на острів Павлюки на полювання. Відстань складала приблизно 5 км і добирались вони десь 2 години. Біля острова пересіли на гумовий човен з мотором, підійшли до острова, висадили там ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Це було близько 14 - 15 години дня, була ясна погода. ОСОБА_6 з ОСОБА_7 мали при собі рушниці, ОСОБА_6 був у чоботях, а ОСОБА_7 у забродному костюмі. Після цього він із ОСОБА_12 на човні перепливли на інший острів на відстані близько 1 км від попереднього. На тому острові вони не полювали, оскільки там нічого не було, тому вони вирішили повернутися на острів до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як чули постріли від їх полювання. Інших мисливців чи рибалок вони не бачили. Попід берегом на гвинт двигуна човна намотало сітку, і коли мотор заглох, вони почули крики, бо поки працював двигун човна нічого чутно не було. Розплутавши двигун, десь через 5-7 хвилин вони під`їхали до місця, де були ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Назустріч їм вибіг ОСОБА_6 і повідомив, що ОСОБА_7 поранений. ОСОБА_7 лежав на землі в забродному костюмі, у нього була рана нижче коліна, вище коліна був накладений жгут. Будучи лікарем, він бачив, що кров не пульсує, а сочиться з рани. Він наклав шину на ногу ОСОБА_7 , забродний костюм зняли з нього і укутали його спальним мішком. ОСОБА_7 періодично втрачав свідомість, говорив, що краще б він його застрелив. ОСОБА_6 повідомив, що не знає як це трапилось, що він не стріляв. У цей час до острова на човні підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_21 з хлопчиком років 10, які рибалили, рушниць у них він не бачив. Свій човен вони зачепили за човен цього чоловіка і він потягнув їх на берег, визначивши напрямок, бо є місцевим жителем. На березі вже була швидка та поліція. Коли фельдшер на березі оглядав рану ОСОБА_7 , то виявив у ній контейнер 12 калібру від дробі та віддав йому. Також він забрав речі ОСОБА_7 , в тому числі забродний костюм, який був у крові та бруді і згодом все віддав дружині чи синові ОСОБА_7 . Ні його, ні ОСОБА_12 рушниці, які 12 калібру, поліція не оглядала, оскільки вони в цей день не стріляли. У ОСОБА_7 рушниця 20 калібру, у ОСОБА_6 12 калібру;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_13 , який засвідчив суду, що плив на човні з дитиною в районі гряди Кінських островів, до яких входять Павлюки та інші острови, офіційної назви їх він не знає. На воді він був близько години, пострілів не чув, інших людей не бачив. Побачив човен, люди махали руками, гукали, він підплив і побачив, що у тому човні був поранений чоловік. Мотузкою причепив той човен до свого човна та тягнув їх до берега близько 10 км до порту Адамівка. Коли прибули до берега, то там вже знаходились швидка та поліція;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_22 , який є сином потерпілого, і який повідомив суду, що 10 вересня 2017 року йому зателефонував батько та повідомив, що він знаходиться у лікарні в м. Черкаси, бо на полюванні у нього вистрелив ОСОБА_6 . Він з матір`ю виїхали до м. Черкаси, через день батька перевели на лікування у лікарню м. Кременчука, потім у центральний клінічний госпіталь у м. Києві. Все лікування відбувалось на комерційній основі, батькові робили багато операцій, переводили у різні медичні заклади. Батько був досвідченим мисливцем, часто їздив на полювання, зазвичай з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У зв`язку з лікуванням батька у них було дуже скрутне матеріальне становище, тому мати телефонувала ОСОБА_6 з проханням надати матеріальну допомогу, в якому розмірі ОСОБА_6 надавав кошти він не знає. Батькові чоботи заброди (комбінезон), рюкзак РПС (ременно поясна система для набоїв) були у нього, хто їх йому віддав не пам`ятає. Речі були мокрі, брудні, в очереті та піску, щось було в крові. Вони їх висушили і через деякий час передали слідчому. Мати йому казала, що запитувала у ОСОБА_6 , чому він здійснив постріл у батька, а той відповів, що так вийшло;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що дружить з ОСОБА_6 та товаришує з ОСОБА_7 09 вересня 2017 року близько 19-20 години йому зателефонував ОСОБА_12 та попросив його виїхати на станцію Краснопілля, бо були на полюванні і у ОСОБА_23 прострелена нога, його треба везти у лікарню. Він разом з ОСОБА_24 поїхали на вказане місце, в дорозі їм зателефонував ОСОБА_11 та попросив заїхати в м. Чигирин і забрати там ОСОБА_6 після допиту в поліції. Після чого вони втрьох поїхали в лікарню м. Черкаси, де в цей час оперували ОСОБА_7 . Близько години ночі вийшов хірург і повідомив, що була дуже складна операція, бо ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння. Проте операція пройшла успішно, показував знімки і дріб 3-5 калібру, яку вилучив з рани потерпілого. Свідок зазначив, що висловлював своє обурення ОСОБА_6 через те, що допустив нетверезого ОСОБА_7 до полювання. ОСОБА_6 сказав, що на початку полювання його рушницю розірвало пострілом і він взагалі не полював. ОСОБА_6 казав, що ОСОБА_7 сам собі вистрелив у ногу, бо у нього рушниця була на плечі, тут стали пролітати качки, ОСОБА_7 став знімати рушницю з плеча і якось собі вистрелив. Оскільки вони всі товаришували, то вирішили допомагати ОСОБА_7 . ОСОБА_6 допомагав матеріально на лікування, на придбання імплантів та процедури. Приблизно через рік після події, ОСОБА_7 ініціював їх спільну зустріч і сказав, що хоче, щоб йому заплатили кошти приблизно 150-180 тис. грн. на лікування і 25000 доларів за моральну шкоду, після чого вони припинили взагалі надавати йому допомогу;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_25 , який засвідчив суду, що ні обвинувачений, ні потерпілий йому невідомі. Він мисливець, у нього є мисливська рушниця НОМЕР_4 , яка за ним зареєстрована. До нього звернулись працівники поліції, щоб він надав свою рушницю для проведення експертного дослідження чи слідчого експерименту, про що складались відповідні документи. Більше як через місяць рушницю йому повернули;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_26 , який повідомив, що знайомий з ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 до цього не знав. 09 вересня 2017 року близько 20 години йому зателефонував його друг ОСОБА_20 та попросив, щоб він з ним поїхав у Черкаську область. Вони поїхали до м. Чигирин, там забрали ОСОБА_6 , який пояснив, що був на полюванні з ОСОБА_7 , при чому він не полював, бо в нього рушниця вийшла з ладу, а ОСОБА_7 випадково прострелив собі ногу. Потім поїхали в м. Черкаси, бо ОСОБА_7 туди направили в лікарню, йшла операція, потім вийшов хірург, показував рентгенівські знімки ноги і склянку, в якій лежало штук 10 дробин, які він витягнув з рани;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_14 , яка повідомила про те, що у вересні 2017 року працювала слідчим Чигиринського ВП та 09 вересня 2017 року виїжджала на подію щодо пострілу у людину. Ніяких деталей вона не пам`ятає, всі процесуальні документи, які складались нею на місці події відповідають дійсності;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_16 , яка повідомила суду, що у вересні 2017 року працювала слідчим Чигиринського ВП. Події достеменно не пам`ятає, хто складав протокол огляду місця події, вилучав зброю і в якому порядку вона не пам`ятає. Протокол огляду предметів від 29 вересня 2017 року складала вона, неправильні відомості не могла вносить;

- показаннями допитаного у судовому засіданні суду першої інстанції, свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що ним як слідчим Світловодського ВП проводилось досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ст. 128 КК України, матеріали якого йому було передано з Чигиринського ВП. При цьому речові докази, а саме дві мисливські рушниці одночасно з первісними матеріалами йому не передано, а вони надійшли через декілька місяців, це були дві рушниці - 12 та 20 калібрів. Він направляв їх на експертизи, проводив їх огляд та визнавав речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, об`єктивно підтверджується також письмовими доказами, які досліджені судом першої інстанції, а саме:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні 0000466, згідно якого 09 вересня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ст. 128 КК України про те, що 09 вересня 2017 року в чергову частину Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від диспетчера Чигиринської ЦРЛ про те, що в порту «Адамівка», неподалік с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області знаходиться невідомий чоловік з вогнепальним пораненням в ногу. У ході перевірки встановлено, що вогнепальне поранення отримав ОСОБА_7 , житель м. Кременчука. (а.с.65 т. 2)

- рапортом старшого інспектора-чергового Чигиринського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_27 від 09 вересня 2017 року з якого вбачається, що того дня о 18 год. 55 хв. диспетчер Чигиринської ЦРЛ повідомив про те, що в порту «Адамівка» Чигиринського району невідомий чоловік отримав вогнепальне поранення в ногу. (а.с.66 т. 2)

- довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР», згідно якої до приймального відділення лікарні 09 вересня 2017 року о 21 год. 25 хв. доставлено ОСОБА_7 з діагнозом: вогнепальне поранення лівої ноги. (а.с.69 т. 2)

- протоколом огляду місця події від 09 вересня 2017 року, складеним слідчим ОСОБА_28 ОСОБА_14 , за участі двох понятих, з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія риббригади ТОВ «СОМ», яка знаходиться в адміністративних межах с. Рацево Чигиринського району. Територія частково огороджена та виходить до берега Кременчуцького водосховища річки Дніпро. Ліворуч розміщено господарські приміщення у виді вагончиків, праворуч споруда з дерева. По середині даної території на пісочному покритті виявлено дві мисливські рушниці п`ятизарядного типу системи МЦ 2112, 12 калібру, в одній з яких пошкоджено ствол у виді розриву, утвореного прорізу довжиною 3 см. У ході огляду виявлено та вилучено дві мисливські гладкоствольні рушниці, які було вилучено до Чигиринського ВП до вирішення питання по суті. До протоколу огляду місця події додано фототаблицю. (а.с.70-72 т. 2)

- заявою ОСОБА_19 від 09 вересня 2017 року, згідно якої він звернувся до слідчого СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 з проханням приєднати до матеріалів кримінального провадження його мисливську рушницю МЦ 2112, номер НОМЕР_5 та мисливську рушницю ОСОБА_7 за номером 13/D50513 до вирішення питань по суті справи. (а.с.73 т. 2)

- дозволом № 351, виданого Кременчуцьким міським відділом УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_6 з якого вбачається, що за останнім зареєстрована мисливська гладкоствольна рушниця системи МЦ НОМЕР_6 , калібру 12, номер НОМЕР_5 . Строк дії дозволу до 23 липня 2020 року. (а.с.74 т. 2)

- протоколом огляду предметів від 29 вересня 2017 року, відповідно до якого слідчим СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 у присутності двох понятих проведено огляд предметів, в ході якого оглянуто мисливську рушницю марки «АТА Arms», турецького виробництва. При огляді вказаної рушниці встановлено, що вона споряджена трьома мисливськими набоями, які в ході огляду вилучено з каналу ствола. Дана рушниця має 12 калібр. При її огляді будь-яких пошкоджень не виявлено. В подальшому оглянуто мисливську рушницю системи МЦ 2112, калібр НОМЕР_7 , номер НОМЕР_5 . При огляді даної рушниці встановлено, що ствол рушниці в пошкодженому стані, а саме розірваний в нижньому кінці. Будь-яких інших пошкоджень на даній рушниці не виявлено. При огляді вказаної рушниці встановлено, що вона не споряджена. (а.с.75 т. 2)

- постановою слідчого СВ Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 вересня 2017 року, а саме мисливську рушницю марки «АТА Arms» та мисливську рушницю марки МЦ 2112 № НОМЕР_5 , які було виявлено та вилучено 09 вересня 2017 року під час проведення огляду місця події, та визнано речовими доказами, приєднано до кримінального провадження № 0000466 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при Чигиринському ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області. (а.с.76-77, 78 т. 2)

- висновком про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 вересня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено. (а.с.79 т. 2)

- постановою прокурора від 20 листопада 2017 року, якою визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000466 від 09 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України за Світловодським ВП ГУНП в Кіровоградській області. (а.с.80-81 т. 2)

- відповідно до листа за вих. № 4256/122/63/01-2018 від 13 серпня 2018 року дві мисливські рушниці, а саме «АТА Аrms» та МЦ 2112, № НОМЕР_5 направлено з Чигиринського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000466, що перебуває у провадженні СВ Світловодського ВП ГУНП. (а.с.82 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 05 листопада 2018 року, відповідно до якого слідчий СВ Світловодським ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді від 08 жовтня 2018 року, у приміщенні Третьої міської лікарні м. Кременчука вилучив оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2993 від 26 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_7 на 9 аркушах. (а.с.85-86, 87-90 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 08 жовтня 2018 року, відповідно до якого слідчим ОСОБА_15 у приміщенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2018 року, вилучено оригінал медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 15721 від 09 вересня 2017 року на 33 аркушах. (а.с.93-94, 95-98 т. 2)

- висновком судово медичного експерта ОСОБА_29 № 115 від 10 грудня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 на момент звернення за медичною допомогою мав місце відкритий, вогнепальний, багатоуламковий перелом кісток лівої голені в верхньо-середньому відділі з обширним дефектом шкіри, м`яких тканин, пошкодженням дрібних судин і нервів, з розвитком травматично - геморагічного шоку ІІ-ІІІ ступеню. Вказані ушкодження виникли від дії вогнепальної зброї з зарядом дробі, розміри якої в меддокументації не відмічені. В момент спричинення ушкоджень положення потерпілого могло бути різним лише б зона локалізації була доступна для травмуючих предметів. Враховуючи характер рани і відсутність осипу дробі можна припустити, що постріл був здійснений з близької відстані для даного типу зброї. Даних щодо наявності алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 в наданій медичній документації не міститься. Ушкодження спричинені можливо в строк, який вказаний в медичній документації, тобто 09 вересня 2017 року близько 16 год. 30 хв. За ступенем тяжкості вищевказані ушкодження відносяться до категорії тяжких, з огляду небезпечності для життя в момент спричинення (згідно п. 2.1 п.п. 2.1.3 «м» «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. (а.с.103-104 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 07 грудня 2018 року, відповідно до якого слідчим ОСОБА_15 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді від 07 грудня 2018 року, у свідка ОСОБА_22 виявлено та вилучено чоловічий костюм з пошкодженням нижньої частини лівої ноги, належний ОСОБА_7 (а.с.109-112 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 05 квітня 2019 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_15 у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді від 04 квітня 2019 року, у свідка ОСОБА_11 виявив та вилучив пластиковий контейнер, який він отримав від фельдшера, що надавав медичну допомогу ОСОБА_7 09 вересня 2017 року, після отримання ним поранення внаслідок пострілу, здійсненого ОСОБА_6 (а.с.117-119 т. 2)

- висновком експерта № 87 від 15 травня 2019 року, згідно якого полімерний предмет циліндричної форми, який вилучено 05 квітня 2019 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, у свідка ОСОБА_11 , є частиною боєприпасу. Даний предмет є частиною патрону, полімерним пиж-контейнером, які використовуються для спорядження патронів до гладкоствольної вогнепальної зброї. Наданий пиж контейнер використовується для спорядження патронів 12-го калібру, які використовуються для стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї НОМЕР_8 калібру. (а.с.125-127 т. 2)

- висновком експерта № 88 від 23 травня 2019 року, згідно якого в наданому на дослідження вигляді, предмети схожі на рушниці, які було вилучено 09 вересня 2017 року о 19 год. 40 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Рацево на території підприємства ТОВ «СОМ» являються: - предмет із серійним номером НОМЕР_2 є гладкоствольною вогнепальною зброєю, одноствольною мисливською самозарядною рушницею моделі «АТА ARMS», 20-го калібру, серійний номер НОМЕР_2 , промислового виготовлення, виробництва Туреччина; - предмет з серійним номером 3684 є гладкоствольною вогнепальною зброєю, одноствольною мисливською самозарядною рушницею моделі «МЦ 21-12» 12-го калібру, серійний номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., промислового виготовлення, виробництва Росії. Надані на дослідження рушниці, придатні для стрільби штатними мисливськими патронами 20-го та 12-го калібру відповідно. (а.с.134-140 т. 2)

- даними протоколу огляду предметів від 24 травня 2019 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_15 провів огляд предметів, а саме: поліетиленового пакету з пояснювальною биркою, в якому знаходяться: - предмет з серійним номером НОМЕР_2 є гладкоствольною вогнепальною зброєю, одноствольною мисливською самозарядною рушницею моделі «АТА ARMS», 20-го калібру, серійний номер НОМЕР_2 , промислового виготовлення, виробництва Туреччина. Вказана мисливська рушниця придатна для стрільби мисливськими патронами 20 го калібру; - предмет з серійним номером 3684 є гладкоствольною вогнепальною зброєю, одноствольною мисливською самозарядною рушницею моделі «МЦ 21-12» 12 го калібру, серійний номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., промислового виготовлення, виробництва Росії. На вказаній рушниці на правому боці ствола на відстані 252 мм від дульного зрізу наявне механічне пошкодження у вигляді роздуття стінок ствола та тріщини стінки ствола довжиною 31,1 мм, найбільшою шириною 7,5 мм. Вказана рушниця придатна для стрільби штатними мисливськими патронами 12-го калібру. Вказані предмети постановою слідчого від 24 травня 2019 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. В.Куцевича, 8. (а.с.141-143 т. 2)

- висновком експерта № 378 від 14 травня 2019 року з фото таблицею до нього, згідно якого на наданому на дослідження предметі носію (напівкомбенезон) комплексу ознак, характерних для продуктів пострілу, не виявлено. (а.с.150-154, т. 2)

- висновком експерта № 114 від 30 вересня 2019 року з фото таблицею до нього, згідно якого на наданому для проведення судово-медичної експертизи забрідному комбінезоні, що належить постраждалому ОСОБА_7 , знайдено пошкодження, яке розташовано на передній лівій половині брючної частини комбінезона, досередини від передньої поздовжньої складки. В ділянці пошкодження виявлені сліди механічної пробивної дії снаряда, а також сліди відкладення основного металу пострілу (свинцю), що характеризують його елементний склад; не знайдено незгорілих, частково згорілих порошинок і згорілих порохових залишків; слідів кіптяви пострілу через сполуки вуглецю, що поглинають інфрачервоні промені; слідів рушничного мастила й осалювання патрона, що люмінесціюють в ультрафіолетових променях; слідів відкладення сурми, що входить до складу капсуля запалювача патрона. Пошкодження тканини комбінезона є вогнепальним, вхідним і характерно для пострілу з гладкоствольної вогнепальної зброї патроном, спорядженим дробовим снарядом. Пошкодження виникло від компактної дії дробового снаряда під час пострілу з близької дистанції. Орієнтовне встановлення відстані пострілу можливо за видом ураження дробом тільки за результатами експериментальних пострілів із того ж екземпляра гладкоствольної зброї аналогічно спорядженими мисливськими патронами, що використовувалися під час виникнення досліджуваного пошкодження. Пошкодження тканини комбінезона розташовано в проекції верхньої третини внутрішньої поверхні лівої гомілки людини. Ймовірний напрямок польоту снаряда зверху вниз, дещо ззаду наперед і дещо зліва направо (зсередини назовні). (а.с.160-171 т. 2)

- висновком експерта № 67 від 27 березня 2020 року з фото таблицями до нього, згідно якого під час експериментальних пострілів із мисливської рушниці МЦ 21-12 із серійним номером НОМЕР_9 патронами з маркуванням «GAME LOAD 36 1 1/4 oz. 3 12/70-2 3/4» компактна дія дробового снаряду без ознак механічного впливу порохових газів, подібна тій, що була визначена під час дослідження пошкодження на забродному комбінезоні, спостерігається на відстані орієнтовно в межах 50-100 см; але, передбачувана рушниця моделі МЦ 21-12 із серійним номером 033684 і наявна мисливська рушниця моделі рушниці МЦ 21-12 із серійним номером НОМЕР_9 у судово-медичному відношенні не є аналогічними. (а.с.187-201 т. 2)

- показаннями допитаного ході судового розгляду, в порядку ст. 356 КПК України, судово медичного експерта ОСОБА_30 , який проводив в межах даного кримінального провадження судово медичні експертизи № 114 від 24-30 вересня 2019 та № 67 від 23-27 березня 2020 року, та який у судовому засіданні повністю підтвердив свої висновки, надані в результаті проведених експертних досліджень. Також зауважив, що під час експериментальних пострілів має використовуватись як аналогічна зброя, так і аналогічні патрони, якими міг бути здійснений постріл. Використання інших зброї чи патронів можуть призвести до інших результатів експертизи, про що він і вказав у своєму висновку. Якщо місце ураження знаходиться під водою, то такі фактори можуть вплинути на відсутність чи присутність слідів пострілу в ділянці вхідного вогнепального отвору. Всі ті фактори пострілу, які збереглися, відображені ним у висновку.

- повідомленням Кіровоградського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України за вих. № 19/112/8-5886 від 24 червня 2019 року, відповідно до якого перевіркою за Центральним балістичним обліком ДНДЕКЦ МВС України гільз патронів 12 калібру, експериментально відстріляних з рушниці «МЦ 21-12», № НОМЕР_1 , вилученої 09 вересня 2017 року у ОСОБА_6 , та гільз патронів 20 калібру, експериментально відстріляних з рушниці «АТА Frms», № НОМЕР_2 , вилученої 09 вересня 2017 року у ОСОБА_7 (к/п № НОМЕР_10 ), збігів станом на 12 червня 2019 року не встановлено. (а.с.172 т. 2)

- даними протоколу огляду предметів від 21 листопада 2019 року, відповідно до якого слідчий ОСОБА_15 провів огляд предметів, вилучених в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 000466, а саме: - полімерний предмет циліндричної форми, який було вилучено 05 квітня 2019 року у свідка ОСОБА_11 , який є частиною боєприпаси, даний предмет є частиною патрону, полімерним пиж-контейнером, які використовуються для спорядження патронів 12-го калібру, для стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї 12-го калібру; - напівкомбінезон, частина мисливського костюму, в який був одягнений потерпілий ОСОБА_7 на момент спричинення йому тілесних ушкоджень, на якому виявлено пошкодження, яке розташоване на передній лівій половинці брючної частини комбінезона, досередини від передньої поздовжньої складки, у ділянці пошкодження виявлені сліди механічної пробивної дії снаряда, а також сліди відкладення основного металу пострілу (свинцю), тому пошкодження тканини комбінезона є вогнепальним, вхідним і характерно для пострілу з гладкоствольної вогнепальної зброї патроном, спорядженим дробовим снарядом; - паперовий конверт, в якому знаходяться два тіла, що нагадують деформовані дробинки. Всі вищевказані предмети постановою слідчого від 21 листопада 2019 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню. (а.с.173, 174-175 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 12 лютого 2020 року, в ході якого слідчим ОСОБА_15 у свідка ОСОБА_25 у приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_4 виявлено та вилучено мисливську рушницю марки «МЦ 21-12» 12 калібру № НОМЕР_9 та патрони 12 калібру в кількості 25 штук. (а.с.180-183 т. 2)

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів додатком до нього від 17 квітня 2020 року, в ході якого слідчим ОСОБА_15 у приміщенні квартири АДРЕСА_5 потерпілий ОСОБА_7 добровільно видав оригінал рентгенограми № 9499 від 18 жовтня 2017 року на його ім`я. Вказану рентгенограму вилучено для проведення додаткової судової медичної експертизи. (а.с.206-207 т. 2)

- висновком судово медичного експерта ОСОБА_29 № 58 від 28 квітня 2020 року з фото таблицями до нього, відповідно до якої з урахуванням даних наданої зброї потерпілого і рентгенограми, самостійно нанести собі тілесні ушкодження з використанням мисливських рушниць марки «МЦ 21-12», калібру 12 і «АТА ARMS» калібру 20 ОСОБА_7 не міг. Невідповідність відстані пострілу та направлення. (а.с.210-214 т. 2)

- висновком експерта криміналіста № 161 від 22 червня 2020 року з фото таблицями до нього, відповідно до якого з наданої рушниці «АТА ARMS» 20 калібру, серійний номер НОМЕР_2 , вилученої під час проведення огляду місця події 09 вересня 2017 року на території ТОВ «СОМ» в с. Рацево Чигиринського району Черкаської області, здійснення пострілу без натискання на спусковий гачок при падінні на дерев`яну, на бетонну підлогу та на грунт не можливе. (а.с.219-223 т. 2)

- згідно листа Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області за вих. № 456/02.30 від 20 липня 2020 року острови водного плеса Кременчуцького водосховища, зокрема, острів «Павлюки» територіально відноситься до Великоандрусівської сільської ради. (а.с.225 т. 2)

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27 липня 2020 року, із застосуванням відеозапису, за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній у присутності двох понятих на місці скоєння злочину на острові Павлюки безпосередньо показав, розказав та відтворив обстановку та обставини події кримінального правопорушення, щодо нанесення йому тілесних ушкоджень в результаті здійснення ОСОБА_6 пострілу з мисливської рушниці. Відеозапис слідчого експерименту відтворено в судовому засіданні. (а.с.226-230, 231 т. 2)

- довідкою з КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 09 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 26 жовтня 2017 року по 03 листопада 2017 року з діагнозом: вогнепальне поранення (09.09.2017) верхньої третини лівої гомілки з багатоуламковим переломом верхньої третини великогомілкової кістки, малогомілкової кістки, їх дефектом 7 см, пошкодженням малоберцового нерва, передньої великогомілкової артерії, здавлення м`яких тканин, наявністю апарата зовнішньої фіксації на основі стрижнів гомілка стегно. Посттравматична анемія середнього ступеню тяжкості. (а.с.232 т. 2)

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, та не викликають у колегії суддів сумнівів у їх правдивості.

Проаналізувавши всі досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_19 у вчиненні злочину і правильно кваліфікував його дії за ст. 128 КК України.

Доводи апелянта про те, що огляд місця події був проведений з порушенням вимог процесуального закону, оскільки добровільної згоди володільця земельної ділянки, а саме території риббригади ТОВ «СОМ», матеріали справи не містять, а також що слідчий суддя дозволу на проведення такого огляду, ні до огляду, ні після огляду не давав, а тому протокол цієї слідчої дії є недопустимим доказом, на думку колегії суддів не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Судом першої інстанції правильно встановлено, що підставою для проведення огляду місця події (території риббригади ТОВ «СОМ») стало повідомлення про вогнепальне поранення ОСОБА_7 . З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд території риббригади ТОВ «СОМ, яка є відкритою (частково огороджена) та сполучена з береговою лінією, в процесі якого виявлено дві гладкоствольні рушниці.

З огляду на викладене вище, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду, про що правильно зазначено і у вироку суду першої інстанції.

Більше того, сторона захисту в апеляційній скарзі посилаючись на порушення вимог процесуального закону, не наводить яким чином відсутність письмової заяви власника території риббригади ТОВ «СОМ» та ухвали слідчого судді на проведення огляду володіння юридичної особи призвело до істотного порушення саме прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, доводи апеляційної скарги, що кримінальне правопорушення вчинено в іншому місці, ніж проведено огляд місця події, на думку колегії є безпідставними з огляду на те, що проведений огляд місяця події, в ході якого були виявлені рушниці, будь яким чином не змінює самого місця вчинення злочину, яким є острів Павлюки, що розташований на річці Дніпро у Світловодському районі Кіровоградської області.

Також, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги сторони захисту, з приводу того, що мисливська рушниця ОСОБА_19 не була вилучена у спосіб та порядку визначеному КПК України, вказуючи на те, що слідчий за результатами огляду місця події та вилучення мисливської рушниці до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, що на думку сторони захисту, вказує на незаконність всіх подальших слідчих дій з вилученою зброєю.

Отже, сторона захисту безпідставно виходить із того, що надана слідчому мисливська рушниця ОСОБА_19 була отримана поза процесуальним порядком.

Разом з тим, відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом як проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, так і витребування та отримання від органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тобто, наведеними кримінальними процесуальними нормами встановлено порядок отримання стороною обвинувачення доказів.

З письмової заяви на імя слідчого ОСОБА_16 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 просив приєднати до матеріалів кримінального провадження мисливську рушницю МЦ 2112 № НОМЕР_5 до вирішення питань по суті справи, що свідчить про те, що ОСОБА_6 добровільно надав свою мисливську рушницю слідчому. (т.2 а.п.73)

Колегія суддів звертає увагу, що з усталеної судової практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 31.03.2021 справа № 333/1539/16-к, провадження № 51-5646км20) вбачається, що для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За умови добровільного надання речі стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, твердження сторони захисту про незаконність всіх подальших слідчих дій, у тому числі проведення експертиз, з наданими рушницями, на думку колегії суддів є непереконливими та безпідставними.

Доводи в апеляційній скарзі сторони захисту з приводу того, що повідомлення про підозру та складання обвинувального акту здійснено неуповноваженою на це особою, а також того, що ОСОБА_6 мали повідомити про підозру у вчиненні кримінального проступку, а не злочину, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що сторона захисту залишає поза увагою пряму норму статті 5 КПК України, яка визначає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.

За приписами Закону № 2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, не було визначено вказаним законом як кримінальний проступок, а навпаки санкція вказаної статті була посилена та за цей злочин, натепер передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Тобто, в даному випадку протиправне діяння за ст. 128 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_19 , як до набрання чинності Закону № 2617-VIII так і після, не належало до кримінального проступку, а отже були відсутні підстави для зміни порядку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Посилання сторони захисту на те, що станом на день вчинення ОСОБА_19 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, санкція статті є такою, що підпадає під ознаки проступку, на переконання колегії суддів є неспроможними, оскільки означене лише вказує на те, що до обвинуваченого, з урахуванням положень ст. 5 КК України, може бути застосований той закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини є вичерпними, відповідають вимогам закону і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження за п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, як про це заявляє сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_19 - колегія суддів не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст.ст. 50, 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також враховано, що обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно необережне кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії нетяжких, він раніше не судимий, працює, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не значиться, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу з 29 жовтня 1985 року по жовтень 1987 року.

Згідно досудової доповіді, підготовленої Автозаводським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 20 жовтня 2020 року, в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_19 має середній рівень зазначеного ризику і його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства. (т. 1 а.п.147-149)

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_19 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_19 можливе без ізоляції від суспільства, обґрунтовано призначивши йому покарання в межах санкції статті обвинувачення в редакції на час описаних у справі подій.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з дня вчинення кримінального правопорушення збігли строки давності, передбачені ч. 1 ст. 49 КК України щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, однак обвинувачений ОСОБА_19 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, не визнав та під час апеляційного розгляду свою позицію не змінив.

Відповідно до постанови колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 729/1480/13-к, для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Отже, враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_19 , щодо не визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо застосування вимог ч. 5 ст. 74 КК України, та обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_19 від призначеного покарання за ст. 128 КК України, на підставах передбачених статтею 49 КК України.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_23 , колегія суддів враховує наступне.

Так, приписами ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно частини 5 цієї ж статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 до початку судового розгляду в порядку, передбаченому ст. 128 КПК України, подав цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_19 на його користь матеріальні збитки в розмірі 192 564 грн. 32 коп. та моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн. (т. 1 а.п.53-58)

Суд першої інстанції задовольнив цивільний позов ОСОБА_7 частково та стягнув на його користь із ОСОБА_19 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн, а матеріальні збитки в розмірі 192 564 грн. 32 коп.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_19 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 200 000 грн, оскільки такий розмір відшкодування відповідатиме критеріям справедливої сатисфакції, принципам розумності, співмірності та справедливості.

Обґрунтовуючи вказане рішення, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_19 своїми винними умисними діями завдав шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , який внаслідок спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, отримав довічно статус особи з інвалідністю 2 групи, дотепер проходить тривале лікування та реабілітацію, зазнає фізичного болю, переносить душевні страждання, які пов`язані, з порушенням його звичного життєвого укладу та фактично неможливістю його відновлення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_19 на його користь моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. є достатньо обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Разом із цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про неправильне вирішення судом першої інстанції цивільного позову ОСОБА_31 в частині стягнення з ОСОБА_19 матеріальних збитків в розмірі 192 564 грн. 32 коп. заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно матеріалів кримінального провадження, на підтвердження понесених матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням внаслідок отриманого потерпілим вогнепального поранення ноги, ним долучено до справи відповідні медичні та платіжні документи, які підверджують понесені ним витрати на його лікування. (т. 1 а.п.59-97, 208-248)

Перевіркою доводів апеляційної скарги в цій частині, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, відповідно до ст. 94 КПК України, ретельно не перевірив усіх вимог потерпілого, як цивільного позивача, належним чином не оцінив надані ним товарні чеки та на обґрунтування свого рішення про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_19 коштів у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди не навів у вироку жодного доказу й розрахунку сум, присуджених на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на погану якість деяких чеків або їх неналежне оформлення, оскільки вказане сталося не з вини позивача та не може бути підставою для відмови особі у відшкодуванні витрат повязаних із лікуванням.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що стягнення витрат на придбання їжі на загальну суму 2413,46 грн, (т.1 а.к.п.229, 231, 240) не підлягають задоволенню, з огляду на те, що матеріали провадження не містять відповідних медичних даних про потребу додаткових витрат потерпілого, викликаних саме необхідністю посиленого харчування під час лікування.

Крім того, як вбачається з квитанцій долучених обвинуваченим ОСОБА_19 до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.к.п. 64), в підтвердження відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, останній на рахунок потерпілого ОСОБА_7 перерахував готівкові кошти в сумі 91 000 грн. 02 коп. (5000 грн 06.10.2017; 6 000 грн 23.01.2018; 1 110 грн 30.01.2018; 20 890, 02 грн 30.01.2018; 34 000 грн 01.02.2018; 12 000 грн 08.02.2018; 12 000 грн 09.02.2018).

Тобто, частину матеріальних збитків обвинуваченим ОСОБА_19 добровільно відшкодовано потерпілому ОСОБА_7 .

Сам потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував того факту, що обвинувачений ОСОБА_19 перераховував йому кошти на лікування.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутої судом першої інстанції матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 до 99 150 грн. 84 коп. (192 564 грн. 32 коп. 91 000 грн. 02 коп. - 2413 грн 46 коп. = 99 150 грн. 84 коп.)

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції зміні в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2023, стосовно ОСОБА_6 , за ст. 128 КК України змінити, в частині вирішення цивільного позову на користь потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 99 150 грн 84 коп на відшкодування матеріальної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У решті даний вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2