Справа № 333/4869/23
Провадження № 1-кп/333/319/24
ВИРОК

Іменем України

06 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Архангельськ Соломбальського району Архангельської області (рф), громадянки України, освіта вища, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Представниками влади і збройних сил РФ, всупереч міжнародному правопорядку, нехтуючи державним суверенітетом України, з 20.02.2014 розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В результаті указаних протиправних дій РФ було тимчасово окуповано АР Крим, м. Севастополь, частини Донецької і Луганської областей України, де створені окупаційні адміністрації РФ.

З огляду на викладене, з 20.02.2014 між державами РФ та Україна триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Окупація вказаних територій не принесла бажаних результатів, а тому представниками влади і збройних сил РФ вирішено перейти до наступного етапу збройної агресії проти України, а саме: до повномасштабного вторгнення на територію України із застосуванням збройних сил та інших військових формувань РФ.

24.02.2022 року о 05-00 годині Президент РФ оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та військовослужбовці збройних сил РФ, національної гвардії РФ, співробітники силових відомств та спецслужб РФ, інших збройних формувань і об`єднань, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі територію Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яку було захоплено того ж дня.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною Радою України. Воєнний стан діє і на цей час.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», територія Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Після повної окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройними формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на вище значеній території шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності територіальних громад, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення на захоплених територіях, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

У невстановлений під час судового розгляду час, але не пізніше ніж 01.04.2022 року, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Мелітопольського району Запорізької області - т.зв. «Военно- гражданскую администрацию Мелитопольского района», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та безпосередньої реалізації всіх узурпованих владних повноважень діючої Мелітопольської районної ради Запорізької області та відповідної державної адміністрації.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань Російської Федерації разом із посадовими особами т.зв. «Военно-гражданской администрации Мелитопольского района», діючи за підтримки місцевих колаборантів та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, створили на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області аналогічний незаконний орган влади у вигляді місцевої окупаційної адміністрації держави-агресора - т.зв. «Администрацию Новенского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области», що розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, селище Нове, вул. Продольна, буд. 1, яку очолив ОСОБА_6 , наділивши її всіма необхідними владними повноваженнями, узурпованими у діючої Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.

Так, положеннями п.6.ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольними РФ самопроголошеними органами, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріуси та суб`єкти адміністративних послуг.

В свою чергу незаконними органами, посадовими та службовими особами відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

У подальшому, в період травня 2022 року (більш точні дата та час під час судового розгляду встановлені не були), громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на території Новенської сільської територіальної громади, яка з 24.02.2022 року та на цей час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи відповідну освіту, фаховий рівень та досвід роботи в органах місцевого самоврядування у сфері фінансів та економіки, прийняла пропозицію ОСОБА_6 та добровільно зайняла посаду начальника фінансового відділу в органі держави-агресора - в органі державної влади Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області - т.зв. «Администрации Новенского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, створеному представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яку займала на час повідомлення їй про підозру.

Виконуючи свої функціональні обов`язки начальника фінансового відділу,

ОСОБА_5 , діючи умисно та виконуючи вказівки і розпорядження її керівництва в особі голови окупаційної адміністрації ОСОБА_6 , бажаючи проявити себе та довести свою лояльність і відданість окупаційній владі держави-агресора, здійснювала покладені на неї окупаційною владою організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в тому числі: здійснювала в межах своїх повноважень контроль за виконанням рішень окупаційної адміністрації Мелітопольського району Запорізької області у сфері фінансів та економіки на тимчасово окупованій території Новенської сільської ради; вела фінансовий облік, планування та контроль за використанням коштів, які надаються окупаційною адміністрацією Мелітопольського району Запорізької області; здійснювала фінансове планування витрат та відповідний контроль за розподіленням і бюджетними витратами отриманих податків і зборів місцевого рівня та дотацій окупаційних адміністрацій вищого рівня; видавала згідно своїх повноважень нормативні акти управлінського характеру від імені окупаційної адміністрації, а також контролювала їх виконання; здійснювала загальне управління підпорядкованими їй співробітниками фінансового відділу тощо.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно - господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких заяв і клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно із ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя і суд виходили з того, що інкримінований обвинуваченій злочин та її поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу №164 від 31 травня 2023 року) затверджено перелік територій тимчасово окупованих РФ, до яких відноситься і Новенська сільська територіальна громада (з 24.02.2022 року).

За повідомленням Генерального директора Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_7 вказане підприємство зупинило роботу своїх відділень на непідконтрольних Україні територіях з 01.08.2022 року. Зазначена інформація є загальновідомою і викладена на офіційному сайті зазначеного державного підприємства.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення їй про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та завершення досудового розслідування, про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, а саме: шляхом публікації на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення», а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-яких клопотань і заяв від обвинуваченої на адресу суду не надходило.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях за постановою слідчого адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 26.05.2023 року було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Після постановлення вказаної ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.4 ст.46, ст.42, п.8 ч.2 ст.51 та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваної (обвинуваченої) здійснювала її захисник, яка отримувала необхідні процесуальні документи, у повному обсязі ознайомилася з матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що орган досудового розслідування вживав всіх можливих та передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_5 з метою забезпечення останній можливості безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Згідно з ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим, на кожне судове засідання остання викликалася у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

В судових засіданнях приймала участь захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 , яка зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймала участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду: приймала активну участь у допиті свідків, заявляла певні клопотання (у т.ч. щодо зупинення кримінального провадження на підставі ч.1 ст.355 КПК України) та у судових дебатах висловила свою позицію щодо винесення рішення відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженню.

Так, ОСОБА_4 стверджувала, що фактично під час судового розгляду встановлено про припущення органу досудового розслідування щодо вільного волевиявлення ОСОБА_5 на зайняття посади, зазначеної у обвинувальному акті. Добровільність дій обвинуваченої не була доведена прокурором поза розумним сумнівом, тому захисник просила суд визнати останню невинуватою та виправдати обвинувачену.

Також, під час судових дебатів захисник вказала, що неможливо покласти в обґрунтування вироку в якості доказів ОСОБА_5 матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанови про призначення групи прокурорів, слідчих тощо, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення цього кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність проведенню окремих слідчих та процесуальних дій.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленої про проведення відносно неї спеціального досудового розслідування та здійснення спеціального судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка допитана під час судового розгляду пояснила, що станом на 24.02.2022 року вона працювала у Новенській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області.

ОСОБА_5 знає з 90-х років, так як разом мешкали у с. Нове. Обвинувачена народилася у російській федерації і неодноразово висловлювала симпатії до вказаної країни та до їхнього президента.

24.02.2022 року російські збройні формування зайняли село Нове, у подальші чотири дні вони на роботу не виходили та ховалися по підвалам, тому що періодично була стрільба.

У березні 2022 року ОСОБА_16 (колоборант, колишній працівник Мелітопольської районної ради Запорізької області) у м. Мелітополі зібрав нараду, на яку викликав усіх голів сільських рад. Від Новенської сільської ради на нараду поїхав ОСОБА_6 . Останній у подальшому також збирав нараду у їхній сільській раді та агітував, щоб виходили та продовжували вже працювати на окупаційну владу.

20.04.2022 року у сільську раду приїжджала ОСОБА_10 - колоборантка, яка також агітувала вчителів про працю на окупаційну владу.

Вказаної дати вона написала заяву та звільнилася із сільської ради, а у вересні 2022 року виїхала до Запоріжжя.

До роботи у сільській раді окупаційна влада не примушувала, а тільки агітувала. Хто не захотів працювати, той виїхав або просто звільнився.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали співпрацювати та у подальшому працювати на окупаційну владу. Вона особисто бачила їх на роботі у сільській раді до того моменту як працювала там та до виїзду із села. На цей час по інформації мешканців села ОСОБА_5 продовжує працювати та за свою роботу у серпні 2022 року отримала медаль від колоборанта ОСОБА_11 . Цю інформацію вона отримала із Телеграм-канала;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка допитана у судовому засіданні пояснила, що з березня 2020 року вона працювала головним бухгалтером Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Її безпосереднім керівником була ОСОБА_5 , яка на той час займала посаду начальника фінансового відділу вказаної ради.

24.02.2022 року російські збройні формування окупували с. Нове, а до м. Запоріжжя вона виїхала у квітні 2022 року.

Враховуючи, що в її обов`язки входило складання та подача бухгалтерських звітів до податкових органів, ПФУ, тому вона мала доступ до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3

Перебуваючи вже на території, підконтрольній Україні, вона продовжувала дистанційно виконувати свої функціональні обов`язки.

Приблизно з травня-червня 2022 року вона побачила по переписці, по документах, що ОСОБА_5 та голова Новенської сільської ради ОСОБА_6 почали працювати на представників окупаційної влади: останні зверталися до ОСОБА_16 - колоборанта, який працював у Мелітопільській районній адміністрації та у подальшому почав співпрацювати з окупаційною владою з приводу виділення грошей.

ОСОБА_5 , будучи народженою в російській федерації і до повномасштабного вторгнення висловлювалася про симпатії до цієї країни, називаючи її «сверхдержавою». Остання добровільно зайняла посаду начальника фінансового відділу т.зв. «Администрации Новенского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области». Обвинувачена навіть отримала якусь державну медаль російської федерації за свою роботу на окупаційну владу. Чоловік ОСОБА_5 також працює у вказаному органі підсобним робітником.

Обвинувачена також їй пропонувала залишитися та у подальшому, коли вона виїхала - повернутися та працювати на окупаційну владу, але вона відмовилася.

В документах, які їй були надані під час судового розгляду, вона впізнає підписи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 як керівника та начальника фінансового відділу, відповідно. До травня 2022 року останні у документах використовували печатку з гербом, а у подальшому замовили іншу. З вересня або жовтня 2022 року ОСОБА_5 перестала використовувати електронну пошту Новенської сільської ради;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що з обвинуваченою станом на 24.02.2022 року проживав в одному селі - Нове Мелітопольського району Запорізької області на відстані, приблизно 500 метрів. До Запоріжжя він виїхав у лютому 2023 року. З моменту повномасштабного вторгнення він бачив, що ОСОБА_5 кожного дня ходила на роботу до сільської ради. Крім того, остання йому особисто під час розмови якось підтвердила, що фактично співпрацює з окупаційною владою.

Обвинувачена була прихильницею російської федерації і тому невипадково, що вона почала співпрацювати з окупаційною владою та зайняла посаду у т.зв. «Администрации Новенского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области». Яку саме ОСОБА_5 зайняла посаду, він точно не знає, але пов`язану з бухгалтерським обліком.

Чоловік обвинуваченої також працює у вказаній адміністрації охоронником. Син та невістка ОСОБА_5 залишилися проживати у с. Нове, ні обвинувачену, ні її родичів не затримували та не утримували у підвалах. Остання надавала інформацію окупаційній владі щодо наявності будинків, з яких виїхали мешканці села Нове з метою розселення військовослужбовців рф;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який під час судового розгляду пояснив, що знає ОСОБА_5 з 2000 року, так як разом з нею проживав в одному селі - Нове Мелітопольського району, Запорізької області. Станом на 24.02.2022 року головою Новенської сільської ради був ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 - начальником фінансового відділу. Останні перешли на бік окупаційної влади та почали на її працювати.

Він виїхав із села до Запоріжжя у вересні 2022 року та неодноразово бачив ОСОБА_5 у приміщенні сільської ради у період вже окупації села Нове. Родичі обвинуваченої також залишилися проживати у вказаному населеному пункті, а ОСОБА_5 за цей час отримала якусь державну російську нагороду - медаль за свою роботу на окупаційну владу. Цю інформацію він бачив у Телеграм-каналі. По його інформації ОСОБА_5 і на цей час продовжує там працювати;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів, а саме: інформації (відомостей), яка перебуває у володінні ТОВ «УКРНЕТ» щодо вмісту усіх вихідних та вихідних електронних листів (отриманих/відправлених) з електронних поштових скриньок: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , nove ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно яких вбачається, що за травень 2022 року працівники Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області зарплатню отримували у російських рублях. Вказану відомість підписував ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 як начальник фінансового відділу отримала 115 000 рос. рублів. Усі бухгалтерські документи підписувала ОСОБА_15 як начальник фінансового відділу або на бланках - як головний бухгалтер.

Аналогічні відомості містяться за червень, липень, вересень 2022 року.

З липня 2022 року на документах з`явилася печатка з надписом «Военно-гражданская администрация Мелітопольского района» з підписом голови цієї адміністрації - ОСОБА_16 та печатка «Новенская сельской администрация» з підписом голови цієї адміністрації - ОСОБА_6 .

В усіх відомостях про виплату заробітної плати за вказаний період ОСОБА_5 зазначена як начальник фінансового відділу « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

- даними протоколу огляду від 17.04.2023 року, згідно яким під час огляду Web-сайтів мережі Інтернет виявлено офіційний сайт податкової служби Російської Федерації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », де вказується, що зазначений сайт використовується для « ІНФОРМАЦІЯ_9 в електронном виде». При введенні пошукового запиту виявлено запис: « ІНФОРМАЦІЯ_10 , россия, АДРЕСА_2 , руководитель - ОСОБА_6 , дата регистрации - 07.09.2022 года»;

- даними огляду від 06.05.2023 року, а саме: оптичного диску DVD-R, що є додатком до протоколу зняття інформації з електронних інформаційних систем, на якому міститься папка «ОСОБА_28. Telegram», в якій мається групове листування голів територіальних окупаційних адміністрацій на території Мелітопольського району Запорізької області. Відповідно до наявної у вказаній папці інформації впродовж липня-серпня 2022 року проводилися зібрання керівництвом окупаційної адміністрації Мелітопольського району голів та старост сіл, у т.ч. «Новенской поселковой администрации» з приводу проведення незаконного референдуму, на яких були присутні: староста - ОСОБА_17 , начальник фінансового відділу - ОСОБА_5 , директор «Новий побут» - ОСОБА_18 .

Дозвіл на проведення вказаної негласної (розшукової) дії було отримано слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_19 по кримінальному провадженню №0000092, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.03.2022 року, згідно ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_20 від 02.03.2023 року.

03.03.2023 року постановою слідчим УСБУ в Запорізькій області надано доручення проведення негласних слідчих (розшукових) дій уповноваженим оперативним працівникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 09.05.2023 року було надано дозвіл на використання у кримінальному провадженні №0002482, відомості про яке внесені 28.12.2022 року інформації, яка міститься у протоколі про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем у кримінальному провадженні №0000092, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.03.2022 року.

Таким чином, на думку суду, вказана негласна слідча (розшукова) дія була проведена без порушень Кримінального процесуального кодексу України та її результати орган досудового розслідування використав у даному кримінальному провадженні дотримуючись норм чинного законодавства.

Усі перераховані джерела доказів, суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а фактичні дані, що вони містять, визнає належними та допустимими доказами. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище дані достовірними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, з огляду на належне повідомлення обвинуваченого про судовий розгляд, характер обвинувачення та забезпечення його права на захист захисником, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

Сукупність показань свідків у співставленні з наявними у справі письмовими доказами, які узгоджуються між собою, є цілком змістовними та дозволяють скласти об`єктивну картину реконструйованої ними події. Підстав для піддання сумніву достовірності показань допитаних у судовому засіданні осіб, судом не встановлено.

Будь-яких порушень процесуального закону під час здійснення досудового розслідування, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи не допустимими, судом не виявлено.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності доводять вину у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені характеризуючи обвинувачену ОСОБА_5 документи, а також:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002482, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.12.2022 року, з фабулою «У невстановлений час громадяни України із числа мешканців Запорізької області населених пунктів, що входять до складу Новенської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, серед яких ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з власної ініціативи, добровільно погодилися на співпрацю з представниками держави-агресора шляхом зайняття посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території - т.зв. «Новенская сельская администрация Мелитопольского района Запорожской области», кваліфікація за ч.5 ст.111-1 КК України;

- постанова від 28.12.2022 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002482, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.12.2022 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_21 (член групи - ОСОБА_22 );

- постанова від 29.12.2022 року заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_23 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0002482, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.12.2022 року, старший групи - ОСОБА_24 , (член групи - ОСОБА_3 );

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.05.2023 року у кримінальному провадженні №0002482, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.12.2022 року;

- повідомлення про підозру та виклики до слідчого підозрюваної ОСОБА_5 у газеті «Урядовий кур`єр» від 09.05.2023 року №92 (7490) та на сайті Офісу Генерального прокурора України 08.05.2023 року;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 про доручення призначення адвоката для здійснення захисту ОСОБА_5 за призначенням від 09.05.2023 року;

- доручення від 09.05.2023 року для надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 підозрюваній ОСОБА_5 ;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 про оголошення у розшук ОСОБА_5 від 17.05.2023 року;

- постанова прокурора ОСОБА_3 від 23.05.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 із кримінального провадження №0002482, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.12.2022 року, в окреме кримінальне провадження;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000832, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2023 року, з фабулою: «Громадянка України ОСОБА_5 в період травня 2022 року (більш точні дата та час встановлені не були), перебуваючи на території Новенської сільської територіальної громади, яка з 24.02.2022 року та на цей час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, будучи начальником фінансового відділу Новенської сільської ради, маючи відповідну освіту, фаховий рівень та досвід роботи в органах місцевого самоврядування у сфері фінансів та економіки, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно зайняла в органі державної влади Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області - т.зв. «Администрации Новенского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, створеному представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, підозрювана - ОСОБА_5 . кваліфікація - ч.5 ст.111-1 КК України;

- постанова від 23.05.2023 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000832, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2023 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_21 (член групи - ОСОБА_22 );

- постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000832, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2023 року, старший групи - ОСОБА_24 (члени групи: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_3 );

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 від 24.05.2023 року про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000832, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2023 року;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 26.05.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000832, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2023 року;

- повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та виклики до слідчого підозрюваної ОСОБА_5 у газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 30.05.2023 року, на сайті Офісу Генерального прокурора України 29.05.2023 року;

- повідомлення про завершення досудового розслідування та виклики ОСОБА_5 для виконання вимог ст.290 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від 08.06.2023 року, на сайті Офісу Генерального прокурора України 08.06.2023 року;

- обвинувальний акт, зареєстрований в канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя 14.06.2023 року.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Під час судових дебатів, захисник ОСОБА_4 зазначила, що доказів добровільної співпраці ОСОБА_5 з окупаційною владою прокурором під час судового розгляду фактично надано не було. У сторони захисту маються сумніви, що навіть у разі і співпраці, то відсутні факти нездійснення на обвинувачену певного тиску.

Суд критично ставиться до таких тверджень захисника ОСОБА_4 , виходячи з аналізу показань свідків та досліджених письмових доказах. Свідки навпаки зазначали, що обвинувачена народилася у російській федерації і неодноразово висловлювала симпатії до вказаної країни називаючи її «сверхдержавою» та до їхнього президента. Чоловік ОСОБА_5 також працює у створеній окупаційній владі адміністрації, син та невістка обвинуваченої залишилися проживати у с. Нове, ні обвинувачену, ні її родичів не затримували та не утримували у підвалах. Остання надавала інформацію окупаційній владі щодо наявності будинків, з яких виїхали мешканці села Нове з метою розселення військовослужбовців рф. За таких обставин, жодних сумнівів у суду з приводу достовірності наданих показань свідками, не має.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлені.

Суд в даному випадку не враховує вказану в обвинувальному акті обставину «вчинення злочину з використанням воєнного стану» як обтяжуючу, так як вона є кваліфікуючою ознакою ч.5 ст.111-1 КК України, за якою суд і кваліфікував дії ОСОБА_5 .

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченої: раніше не судима, працює, має постійне місце мешкання, відсутні відомості щодо утримання будь-яких осіб, її вік та здоров`я.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити максимальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.5 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_27 від 16.05.2023 року накладено арешт на нерухоме майно обвинуваченої, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :02:033:0008, реєстраційний номер 230, площею 0.4645 га, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується відповідними даними з Витягу Держаного реєстру речових прав.

Враховуючи, що суд приймає рішення про призначення відносно ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації усього майна обвинуваченої, тому рішення щодо скасування арешту на вказане майно не приймається.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_5 судом не приймалося.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, на підставі якого призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього майна обвинуваченої.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Конфіскувати у власність держави як майно, що належить ОСОБА_5 - земельну ділянку, кадастровий номер :02:033:0008, реєстраційний номер 230, площею 0.4645 га.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1