ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 07 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Рибці, Полтавського району, Полтавської області, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, 06.02.2024 приблизноо 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебувала у будинку АДРЕСА_2 , де, за допомогою ліфту, піднялась на 9 поверх та з невідомих причин почала гучно стукати у двері квартири АДРЕСА_3 . В цей час на площадці вказаного поверху знаходились раніше невідомий ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зробив останній зауваження.

Під час розмови, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_7 на відстані витягнутої руки, тримаючи у своїй правій руці кухонний ніж, завдала ним один удар ОСОБА_7 в грудну клітину зліва, після чого зайшла до ліфту та покинула місце правопорушення.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, яке розташоване на тлі синця та розпочинається раною по передній поверхні грудної клітини ліворуч між середньо-ключичною та серединною лініями тіла в проекції 5-6-го робер, переходить у раньовий канал, який направлений спереду назад з ушкодження по ходу якого шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується у м`яких тканинах.

Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

27 лютого 2024 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України. Обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у дохід держави у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченої просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченій.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом було роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2024 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі сімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Речові докази: кухонний ніж з рукояткою білого кольору та ножною червоного кольору; кухонний ніж з рукояткою чорного кольору; предмет схожий на кухонний ніж сірого кольору з металевою рукояткою; футболку зеленого кольору з пошкодженнями та слідами РБК - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1