Справа № 645/1692/15-к
Провадження № 1-кп/645/9/24
В И Р О К
06 червня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канаш, республіки Чувашія РФ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не судимого, який обіймає посаду Мереф`янського міського голови Харківського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
І. Формулювання обвинувачення та кваліфікація дій обвинуваченого.
ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді Мереф`янського міського голови Харківської області відповідно до рішення Мереф`янської міської ради 1 сесії IV скликання від 16.11.2010, являючись посадовою особою місцевого самоврядування 8 рангу, маючи IV категорію державного службовця, тобто будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, обіймаючи постійно посаду Мереф`янського міського голови Харківського району Харківської області, використовуючи своє службове становище, пов`язане із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, передбачених статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема: скликання сесії ради, внесення пропозицій, формування порядку денного сесії ради, головування на пленарних засіданнях ради, підписання рішення ради та її виконавчого комітету, укладання від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договорів відповідно до законодавства, тощо, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, в ході вирішення питання щодо придбання у власність ОСОБА_12 приміщення котельні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для здійснення там підприємницької діяльності, реалізуючи свій злочинний намір 25.09.2014 о 09 годині 00 хвилин особисто висловив ОСОБА_12 прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 40 000 гривень за виконання дій в інтересах ОСОБА_12 , спрямованих на вирішення питання щодо придбання ним у власність приміщення котельні.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на одержання неправомірної вигоди, діючи в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_9 вніс на розгляд сесії, а після голосування депутатами, підписав рішення LIII сесії Мереф`янської міської ради VI скликання від 30.09.2014 «Про затвердження Висновку про вартість майна нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується на відчуження» та рішення LІІI сесії Мереф`янської міської ради VI скликання від 30.09.2014 «Про надання дозволу на відчуження нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу через аукціон».
У подальшому, побоюючись викриття своїх злочинних дій з боку правоохоронних органів, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 про необхідність передачі грошей для себе через сторонню особу, після чого заздалегідь не повідомивши про свої злочинні наміри щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 , ОСОБА_9 використав у власних інтересах свого знайомого ОСОБА_13
07.10.2014 близько 14 години 00 хвилин на паркові ТЦ «Таврія» біля станції метро «Маршала Жукова» у м. Харкові, ОСОБА_12 передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 40 000 гривень, у якості неправомірної вигоди для ОСОБА_9 .
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
ІІ. Позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину не визнав в повному обсязі та пояснив, що з 2010 року працює Мереф`янським міським головою. У ОСОБА_9 були дуже високі рейтинги довіри, наступні вибори планувалися в 2015 році. У червні 2014 року на прийом до голови був записаний ОСОБА_14 , який повідомив, що він являється мешканецкм м.Харкова, працює у м.Зміїв і хоче купити приміщення для кондитерського цеху на території Мереф`янської громади. ОСОБА_9 його перенаправив до заступника голови ОСОБА_15 , щоб той показав відповідні варіанти приміщення. Одне з великих приміщень було розташоване на АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_16 прийшов до голови ради на прийом, то повідомив, що його зацікавило вказане вище приміщення і запитав якою буде процедура придбання приміщення. На прийомі ОСОБА_17 повідомили про процедуру: оцінка, конкурс оцінщика, дозвіл через сесію тощо. ОСОБА_18 погодився. Він завжди повторював, що він «нормальна» людина і готовий допомагати громаді. Після другого прийому в голови, ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_9 десь в кінці липня 2014 року з іншого номеру телефону (в подальшому це виявився номер мобільного телефона ОСОБА_19 ) та повідомив, що можливо в нього з`явиться помічник і він його з ОСОБА_9 познайомить. Проте особисто так їх і не познайомив. Рада на сесії дала згоду на відчуження приміщення через аукціон, провели процедуру визначення оцінщика, нею стала ОСОБА_20 . ОСОБА_18 періодично телефонував ОСОБА_9 та ОСОБА_21 щоб дізнатися як ідуть справи. Потім ОСОБА_18 попросив про зустріч, щоб йому ще раз роз`яснили процедуру відчуження приміщення котельні. Зустрівся ОСОБА_9 саме з ОСОБА_22 , а не ОСОБА_23 (з яким познайомився лише 06.10.2014) біля Будинку Офіцерів в Харкові. При зустрічі ОСОБА_9 ретельно розповів ОСОБА_17 про те, що оцінка затверджена, тепер приміщення необхідно виставити на аукціон. Також повідомив тому, що щоб аукціон відбувся треба не менше двох учасників. Щодо землі також повідомив, що вона оформляється після придбання приміщення. На прохання ОСОБА_24 , ОСОБА_9 зателефонував землевпоряднику ОСОБА_25 і сказав, що до неї під`їде ОСОБА_18 і щоб вона без ущемлення нічиїх інтересів подивилася скільки можна буде виділити землі. Потім ОСОБА_18 сказав, що готовий інвестувати в громаду і сказав, що може близько 40 000,00 грн вкласти в громаду. В той час необхідно було в громаді зробити дитячий майданчик і ОСОБА_9 сказав ОСОБА_17 , що з ним зв`яжеться ОСОБА_26 , який на той час був майстром відділу благоустрою в Раді. Уся ця розмова на дисках, які прослуховувалися в суді, відсутня. 06.10.2014 року в міській раді з`явився ОСОБА_27 та шукав ОСОБА_28 . Цього також немає на плівках. Коли ОСОБА_29 . ОСОБА_28 не знайшов, то пішов до кабінету міського голови. В кабінеті ОСОБА_9 в цей час була ОСОБА_30 . Коли секретар доповіла про відвідувача, то повідомила, що прийшов чоловік «з питання котельні». Тоді Рада будувала дві котельні і ОСОБА_9 подумав, що це з цього питання, і дозволив відвідувачу зайти без запису на прийом. Той представився ОСОБА_23 і сказав, що він від ОСОБА_31 . ОСОБА_9 в цей день бачив вперше. ОСОБА_19 обвинувачений направив у третій кабінет і сказав, що там йому все розкажуть. Жодних домовленостей про гроші в сумі 40 000,00 з ОСОБА_23 не було. Внесення питання на розгляд ради це не одноособове рішення голови ради, а довга процедура. 30.09.2014 року радою було винесено рішення про дозвіл на відчуження через аукціон котельні за адресою: АДРЕСА_2 та затверджено висновок про вартість цієї нежитлової будівлі.
Щодо участі ОСОБА_13 у цій справі, то обвинувачений пояснив, що у 2014 році у територіальних громад накопилися колосальні борги, які Ради не мали змогу виплатити. Коли ОСОБА_9 і ОСОБА_13 зустрілися, останній сказав, що у ради накопився борг. Також ОСОБА_13 сказав, що йому стало відомо, що у ради з`явився інвестор і попросив його з тим познайомити. ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_13 дав йому два телефони ОСОБА_24 , які в нього були і більше вони з цього приводу нічого не обговорювали. ОСОБА_13 сам узгодив дату та місце зустрічі з ОСОБА_32 . На питання прокурора ОСОБА_9 пояснив, що отримавши кошти в сумі 40 000,00 грн ОСОБА_13 вже не виставляв би раді борг на цю суму. Дзвінка ОСОБА_13 07.10.2014 року, після того, коли той отримав кошти, ОСОБА_9 не чекав, і був здивований. Жодний доказ у справі не містить відомостей про те, що ОСОБА_9 особисто просив у когось 40 000,00 грн. ОСОБА_13 у ОСОБА_19 гроші брав для себе.
07.10.2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_21 об`їзди громаду. В цей час на переріз автомобілю ОСОБА_9 виїхав автомобіль і якісь люди почали вламуватися в машину. ОСОБА_21 просто виштовхали з машини, а в автомобіль ОСОБА_9 сів оперативний працівник і сказав, що з ним хтось бажає поговорити. На проводі був оперативний працівник ОСОБА_33 , який сказав, що ОСОБА_9 затримано і зараз його привезуть на вул. Весніна. Автомобіль відбуксирували до Мереф`янської міської ради, забрали у ОСОБА_9 ключі від машини та повезли на вул. Весніна. Там йому повідомили, що він затриманий «за хабар». Проте протокол затримання не вручали. Весь час ОСОБА_9 знаходився під наглядом оперативних працівників. Також йому пропонували «вирішити питання» за грошову винагороду та погрожували сім`ї. На освідування ОСОБА_9 возили до лікарні, а потім помістили до Ізолятору тимчасового тримання. Наступного дня в Київському районному суді м.Харкова вирішувалося питання про накладення арешту на майно. Оперативний працівник ОСОБА_34 неодноразово просив гроші за закриття справи, а також просив дружину ОСОБА_9 , щоб той уклав угоду. Із СІЗО ОСОБА_9 вийшов під заставу. На думку ОСОБА_9 справа носить політичний характер, щоб зняти його з політичної гонки за місце мера м.Мерефа. Проте, у 2015 році ОСОБА_9 виграв вибори міського голови.
За клопотанням сторони захисту судом долучені та досліджені докази щодо процедури відчуження комунального майна, в даному випадку, нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , оцінка яким надана у розділі V даного вироку.
За клопотанням сторони захисту судом допитані свідки, покази яких викладені нижче у розділі ІІІ даного вироку, а саме: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 . Також, судом заслухані покази свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 .
Мотиви суду щодо позиції сторони захисту з інших питань, які не вирішені судом при оцінці доказів, викладені у розділі VІ даного вироку.
ІІІ. Покази потерпілого та свідків обвинувачення і захисту.
Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що у 2014 році вона працювала оцінювачем майна. У неї в 2014 році був укладений договір на виготовлення звітів майна з Мереф`янською міською радою. Вона також була учасником конкурсу для виготовлення звіту про оцінку майна, а саме: котельні по АДРЕСА_2 . Замовник не міг на неї впливати щодо суми оцінки майна, вона встановлювала саме ринкову його вартість. Після виготовлення звіту, він ще підлягав рецензуванню іншим оцінювачем, який з висновками ОСОБА_20 щодо оцінки вказаної котельні погодився. Для Мереф`янської міської ради свідок оцінювання проводила не часто, але разом з котельнею по вул. Озерянській, свідок складала звіти і щодо інших об`єктів за іншими адресами. З приводу обставин даної справи та щодо пропозиції незаконної вигоди свідку нічого не відомо. ОСОБА_9 зі свідком не спілкувався щодо суми оціненого майна, та не впливав на свідка, щоб у звіті була інша сума. Громадяни ОСОБА_27 та ОСОБА_18 зі свідком не контактували в той час.
Свідок ОСОБА_43 , яка з січня 2013 року по теперішній час працює у Мереф`янській міській раді секретарем приймальні міського голови, повідомила суду, що на прийом до міського голови в телефонному режимі у червні 2014 року записався чоловік на прізвище ОСОБА_18 , який бажав відкрити будь-яке підприємство в Мереф`янській громаді та повідомляв, що готовий інвестувати в розвиток громади. Був він на прийомі двічі, обидва рази свідок була присутня на прийомі і особисто бачила цю особу. Описала його наступним чином: не дуже високий, плотненький, русявий, ніс деформований, виглядав не дуже презентабельно. Він на прийомі у голови дуже наполегливо розповідав, що хоче відкрити у громаді своє виробництво. Через два-три тижні була ще одна зустріч, де ОСОБА_18 наполягав, щоб вже вибрати якесь приміщення, але зустріч була коротка і остаточно вони з ОСОБА_9 не визначилися. Голова ради сказав, що зконтактує цю особу зі своїм заступником, прізвища якого свідок не пам`ятає. ОСОБА_44 раз на прийом приходив якійсь інший чоловік вже восени, був високий, чорний, з бородою. Він назвався ОСОБА_22 , зайшов без стуку і сказав, що йому потрібно до керівника. ОСОБА_9 в цей час був зайнятий, спілкувався з кимось із заступників в своєму кабінеті.
Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що працює приватним підприємцем, займається торгівлею будівельними матеріалами. Особисто з ОСОБА_9 познайомився у 2012 році. Давав в борг Мереф`янській міській раді будівельні матеріали, а на прикінці кожного року з ним розплачувалися. У 2014 році довго з ним рада не могла розплатитися. У жовтні 2014 року свідку зателефонував ОСОБА_9 і запропонував зустрітися в приміщенні ради. На зустрічі ОСОБА_9 повідомив, що з`явився якійсь інвестор, який хоче інвестувати в розвиток громади і дав його мобільний телефон. Свідок зателефонував цій особі на ім`я ОСОБА_45 і вони узгодили день, місце та час зустрічі. Суму, яку той повинен передати не обговорювали. Зустріч цей ОСОБА_45 призначив біля супермаркету «Клас» на метро ОСОБА_46 , проте потім перетелефонував і попросив під`їхати на стоянку супермаркету « ОСОБА_47 » також біля вказаного метро. Коли ОСОБА_13 приїхав на місце, то ОСОБА_45 сів до нього в машину і одразу дав йому кошти і попрохав набрати ОСОБА_9 і повідомити, що кошти передані та порахувати кошти. Грошей було 40 000,00 грн купюрами номіналом по 200 та 500 грн. ОСОБА_9 свідок набрав і сказав, що все в порядку. ОСОБА_27 вийшов з машини і пішов геть. Тоді одразу підійшли працівники поліції, витягнули ОСОБА_13 з машини і почали обшукувати автомобіль. ОСОБА_13 при цьому «заламали» руки, весь час він був під контролем правоохоронців. Ніхто з правоохоронців свідка не питав, чи можна оглянути автомобіль. Кошти під час обшуку лежали в автомобілі. Після слідчих дій свідка привезли в УБОЗ (він їхав за кермом свого авто і з ним три правоохоронця), де намагалися отримати компрометуючі ОСОБА_9 покази. ОСОБА_48 , щоб свідок розповів, що ці кошти мав би відвезли ОСОБА_9 , проте ці кошти йому передали за борг Ради перед ним, тому він відмовився. На другий день в УБОЗі ОСОБА_13 надав усі накладні про борги Мереф`янської міської ради перед ним. Свідок на питання сторони захисту повідомив, що ОСОБА_9 не використовував його у своїх власних інтересах для отримання неправомірної вигоди. Ця ситуація виникла з метою, щоб Рада розплатилася зі своїми боргами перед ОСОБА_13 . Ці кошти свідок не мав був передавати ОСОБА_9 , це були кошти для нього, в рахунок боргу Мереф`янської міської ради. Борг ради тоді становив близько 80 000,00 грн.
Свідок ОСОБА_49 повідомила суд, що у 2014 році працювала головним бухгалтером Мереф`янської міської ради. Місцевий бюджет формувався за рахунок податків та зборів, затверджувався на сесії ради. У 2014 році були проблеми з бюджетом, оскільки Казначейство не «проплачувало кошти». На той момент були досить значні суми заборгованості перед різними підприємствами. Рада робила платіжні доручення, проте не мала змоги їх оплатити. ОСОБА_13 це підрядник Мереф`янської міської ради, борги у Ради перед ним були, проте свідок суму не змогла назвати. Про передачу коштів свідку нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що у 2014 році вона працювала в Мереф`янській міській раді спеціалістом-землевпорядником. Щодо котельні по АДРЕСА_2 свідок пояснила, що десь у березні 2014 року зателефонував ОСОБА_50 і попрохав допомогли певному чоловікові. Цей чоловік представився ОСОБА_51 , він розповів, що хоче купити котельню і влаштувати там кондитерський цех. Він хотів, щоб йому виділили під цю котельню близько одного гектару землі. Свідок повідомила, що все треба дивитися, при виході на місцевість. Для отримання земельної ділянки спочатку треба купити проект нерухомості, потім подати заяву на ім`я міського голови про відведення земельної ділянки. Свідок йому сказала, що спочатку купіть об`єкт, а потім вже із питанням виділення землі звертайтеся. Проте цей чоловік ніякої заяви не подав.
Свідок ОСОБА_52 пояснила суду, що вона працює заступником міського голови в Мереф`янській міській раді. 06.10.2024 року вона сиділа в кабінеті ОСОБА_53 , на той час ще в раді не працювала. Секретар повідомила, що прийшов відвідувач, той зайшов у кабінет і сказав, що він від ОСОБА_54 з приводу котельні, якої саме не уточнив. ОСОБА_9 запитав того, хто він такий, а коли той відповів, то йому сказав, що з приводу землі необхідно звертатися до землевпорядника. Ні про які гроші розмови не було. Чоловіка свідок описала так: років 40, високий, не поголений, неохайний. В той час були у ради великі борги, через непроплати з казначейства. ОСОБА_13 це постачальник Ради. Про передачу грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди свідку нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_36 пояснила, що у 2014 році вона працювала секретарем Мереф`янської міської ради, який обирається з числа депутатів ради. Порядок роботи ради визначений законом та регламентом. До голови ради надходять пропозиції та проект рішення від його заступників та начальників відділів. Голова ради виносить питання на сесійне засідання після його розгляду постійною комісією, яка складається з числа депутатів ради. Щодо котельні по АДРЕСА_2 свідок зазначила, що рішенням 38 сесії ради 6 скликання від 06.11.2013 року Мереф`янської міської ради був затверджений порядок відчуження майна, що є власністю територіальної громади. Там прописана вся процедура відчуження цього майна. На підставі цього порядку був наданий дозвіл на проведення незалежної оцінки вказаного вище об`єкту нерухомості. Начальник відділу ради на ім`я ОСОБА_55 (прізвище свідок не згадала) подавала два пакети документів з двома проектами рішення: першим рішенням рада затверджувала висновок експертизи, другим надавали дозвіл на відчуження майна. Ці рішення не були одноосібними рішеннями міського голови, а приймаються виключно міською радою. Свідок також пояснила, що була присутня під час обшуку міського голови. Понятих правоохоронці привезли своїх. Свідку здалося, що у людей було бажання щоб щось підкинути, оскільки в кабінеті нічого не знайшли. На запитання сторони захисту свідок поясина, що « ОСОБА_56 на розгляд сесії…», як зазначено в обвинувальному акті не відповідає дійсності, оскільки, щоб внести якесь питання на розгляд сесії у голови мають бути для цього підстави відповідний пакет документів. Голова формує порядок денний з цієї пропозиції, на розгляд сесії конкретно не вносить. Готують сам документ в печатному вигляді секретарі ради. Голова вплинути не може, тобто змусити внести чи не внести будь-яке питання. Щодо твердження «Після голосування депутатами підписав рішення 3 сесії», як зазначено в обвинувальному акті, то свідок пояснив, що це прямий обов`язок за законом для голови підписати прийняте радою рішення. Він не підписує рішення у випадку неможливості виконання обов`язку міського голови. Тоді підписує секретар ради.
Свідок ОСОБА_28 пояснив, що у 2014 році у Мереф`янській міській раді обіймав посаду інспектора відділу благоустрою. ОСОБА_13 здійснює підприємницьку діяльність на території громади. Щодо боргів ради перед ним свідку не відомі ніякі факти. 06.10.2024 року свідок знаходився території міської ради і спілкувався із колегою на ганку ради. До них підійшов чоловік років 35,, плотної статури з бородою і запитав свідка чи це він ОСОБА_57 і сказав, що він стосовно котельні. ОСОБА_28 сказав, що йому з цього питання нічого не відомо. Чоловік виглядав знервованим. Той сказав, що зараз піде до голови. Через декілька хвилин повернувся і сказав, що все з`ясував. Це і все спілкування з даною особою. За участі свідка проводилося впізнання осіб за фото і він цього чоловіка упізнав, прізвище його ОСОБА_58 .
Свідок ОСОБА_59 пояснив, що у 2014 році працював директором Мереф`янського автотранспортного підприємства та депутатом міської ради. Одного дня його набрав водій підприємства і повідомив, що у центрі міста якась «стичка». Свідок приїхав у міську раду і побачив ОСОБА_9 в оточенні якихось чоловіків. Свідок зайшов на другий поверх ради в кабінет ОСОБА_9 , там готувалися до обшуку. ОСОБА_59 залишився під час обшуку. Було кілька чоловіків у цивільний формі, десь п`ятеро. Фіксували слідчу дію на відео камеру, виворачували всі шухляди, все оглядали. Юрист ради також хотів бути присутнім, але його не допустили. Вели себе ці хлопці грубо по відношенню до свідка. Вилучили якісь папери, запакували в коробки.
Свідок ОСОБА_60 повідомив суду, що у 2014 році працював першим заступником Мереф`янського міського голови. Щодо котельні по АДРЕСА_2 свідок повідомив, що ця будівля підлягала відчуженню, оскільки депутати проголосували за рішення про внесення її до переліку на відчуження. Потім необхідно було провести оцінку. На хід оцінки мер не впливав. Конкретні обставини свідок не пригадав. ОСОБА_13 це підприємець в м.Мерефа. Надавав Раді господарські матеріали. На той час казначейство затримувало виплати і борг ради постійно накопичувався перед усіма підрядниками. До свідка приходив батько ОСОБА_13 і просив допомогти, щоб Рада виплатила свій борг перед його сином. ОСОБА_61 був більше 100000,00 грн. ОСОБА_18 та ОСОБА_27 свідку не відомі. Щодо передачі 40 000,00 грн свідку нічого не відомо. Був присутній під час обшуку кабінета ОСОБА_9 . Кабінет свідка був поряд з кабінетом ОСОБА_9 Ті особи, хто проводив обшук, поводили себе зухвало. З ними були поняті. Вони зачинилися в кабінеті ОСОБА_9 і почали обшук.
Свідок ОСОБА_62 повідомив суду, що знає потерпілого ОСОБА_63 , оскільки у 2012 році той був хабародавцем у справі свідка за ч. 3 ст. 368 КК України. Під час досудового розслідування оперативні працівники повідомляли свідку, що ОСОБА_64 давав хабар не тільки ОСОБА_65 , а був хабародавцем ще у кількох справах.
Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК cуд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.
Згідно з ч. 11 ст. 615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
Відповідно до положень ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
На думку суду, якщо вести мову про судові свідчення особи під час минулого розгляду, то, за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права.
Разом з тим, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.
Дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи й те, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи на минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами у справі.
Така позиція суду кореспондується із позицією ККС ВС, викладеною у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к.
З цього приводу ЄСПЛ послідовно наголошує, що основним завданням за ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є оцінка загальної справедливості кримінального провадження.
ЄСПЛ вбачає три потенційні врівноважуючі фактори в провадженні (п. 126130): (i) можливість, якою заявник скористався під час провадження на національному рівні, викласти власну версію подій, поставити під сумнів достовірність показань свідків, які не з`явилися в судове засідання, та вказати на неузгодженість у їхніх показаннях; (ii) наявність інших підтверджуючих доказів; (iii) участь заявника в очній ставці під час досудового слідства. Це могло надати інший урівноважуючий фактор щодо цих свідків.
У справі «Шачашвілі проти Німеччини» (заява № 9154/10) ЄСПЛ вказав, що для визнання допустимим доказом показань без заслуховування свідка в судовому засіданні суд повинен провести триетапний аналіз відповідних положень: 1) чи були достатні підстави неявки свідка та, відповідно, допустимості неперевірених показань свідка, який не з`явився в судове засідання, як доказу; 2) чи були докази, отримані від свідка, який не з`явився в судове засідання, єдиною та вирішальною підставою для засудження підсудного; 3) чи мали місце достатні урівноважуючі фактори, зокрема надійні процесуальні гарантії, здатні компенсувати недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту у зв`язку з допустимістю неперевірених доказів, і забезпечити загальну справедливість судового розгляду.
Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення виклику в судове засідання потерпілого ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_67 , ОСОБА_39 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 проте останні до суду не з`явилися.
З цих підстав, судом поставлено на обговорення питання про заслуховування показань потерпілого та вказаних свідків, які вони давали в судових засіданнях при розгляді справи іншим складом суду за участі сторони обвинувачення та захисту, на що заперечень від учасників справи не надійшло.
Тому покази свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_67 , ОСОБА_39 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , які вони надавали в судових засіданнях при розгляді справи іншим складом суду, прослухані судом в судових засіданнях при розгляді справи даним складом суду, суд визнає допустимими доказами.
Те ж саме стосується і показів потерпілого ОСОБА_12 який в судові засідання не з`являвся жодного разу та подав 14.03.2023 року заву про розгляд кримінального провадження без його участі, судові дебати просив також проводити без його участі (т. 8 а.с. 242).
Так, допитаний в судовому засіданні 13.05.2015 року потерпілий ОСОБА_12 повідомив суду, що у липні 2014 року він вирішив «зайнятися кондитерськими виробами» і підшукував для цього приміщення у м.Харкові та Харківській області. Від свого знайомого ОСОБА_24 дізнався, що є покинута котельня, яка може підійти для цих цілей. Вони разом поїхали оглянути це приміщення на АДРЕСА_2 і ОСОБА_12 зацікавився. ОСОБА_18 сказав, що треба поїхати на прийом до мера м. Мерефи ОСОБА_9 , проте, коли вони приїхали того не було на місці. ОСОБА_18 перезаписався на прийом до мера. ОСОБА_18 дав ОСОБА_12 телефон ОСОБА_70 і сказав з усіх питань звертатися до неї. На початку вересня 2014 року ОСОБА_12 приїхав до міськради м.Мерефи та знайшов ОСОБА_71 , яка пояснила йому порядок придбання котельної: оцінка майна, дві сесії, перша - затверджує вартість котельні, друга - дозволяє реалізацію. Сказала, що буде проводитися аукціон і треба два учасники. Щодо оцінщика вона сказала, що також буде проводитися конкурс. Після цього у 20-х числах серпня чи на початку вересня 2014 року ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 і запропонував зустрітися, щоб вирішити питання по оцінці котельної. Телефон на думку ОСОБА_19 ОСОБА_9 узяв у ОСОБА_72 . Особисто ОСОБА_9 номер телефону він не залишав. 25.09.2014 року вони з ОСОБА_9 зустрілися у районі Холодної гори в м.Харкові біля Будинку офіцерів. На момент цієї зустрічі ОСОБА_12 не знав чи проведена оцінка котельні по вул. Озерянській. ОСОБА_12 сів в автомобіль до ОСОБА_9 і той дістав лист паперу, на якому було написано 84 000 грн та 126 000 грн. ОСОБА_9 сказав, що мінімальна оцінка, яку він може зробити це 84 000 грн, а різницю від 126 000 - йому, але можна округлити суму. ОСОБА_12 округлив суму до 40 000 грн. ОСОБА_9 сказав йому, щоб телефонував, коли буде готовий. Пізніше ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_12 та сказав, щоб той зустрівся з ОСОБА_73 і передав йому документи. Пізніше ОСОБА_74 зателефонував ОСОБА_75 і спитав, чи все в нього готове. Ця особа так і представилася « ОСОБА_75 від ОСОБА_76 ». ОСОБА_12 сказав, що він відсутній у місті і набере того, як повернеться. 06.10.2024 року він зателефонував ОСОБА_77 і вони домовилися зустрітися 07.10.2014 року. 06.10.2014 року він поїхав до м.Мерефи до ОСОБА_78 щодо питання виділення землі. До цього він з нею, після зустрічі з ОСОБА_9 25.09.2014 року, їздив на місце, подивитися землю під котельню. Там він вирішив зайти до кабінету ОСОБА_79 Останнього він зустрів у коридорі і запитав чи відбудеться наступного дня їх зустріч. Проте той сказав, що нічого не знає і вперше про все чує. Тоді ОСОБА_12 піднявся до секретаріату і попросився на прийом до ОСОБА_9 , а коли зайшов до того, там сиділа ще жінка. ОСОБА_12 спитав чи всі документи готові до сесії, той сказав, що все готується. Тоді ОСОБА_12 сказав, що зустрів ОСОБА_79 , а той не зрозумів про що мова. ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_19 набере інша людина. Наступного дня ОСОБА_27 збагнув, що діється щось незаконне і 07.10.2014 року написав заяву в УБОЗ. Після цього, його попрохали почекати у коридорі і пізніше запросили до кімнати, де вже були поняті та грошові кошти. Там гроші ОСОБА_80 , помітили балончиком, посвітили лампою. Гроші були співробітників поліції в сумі 40 000,00, купюрами по 200 та 500 грн. Після цього, він зв`язався по телефону з особою, яка представлялася ОСОБА_73 та домовилися зустрітися на території супермаркету «Таврія». Коли приїхав, ОСОБА_12 він сів в автомобіль цієї особи і там передав йому гроші. Той сказав, що « ОСОБА_75 » це їх пароль з ОСОБА_9 і його звати ОСОБА_81 .
Допитаний в судовому засіданні 17.11.2021 року потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що десь 8 років тому він з ОСОБА_82 вирішив зайнятися виготовленням хлібо-булочних виробів. Знайшов приміщення і мер ОСОБА_9 просив у нього гроші за подолання перепон в отриманні цього приміщення. Зустрічався з ОСОБА_9 в його автомобілі, де той повідомив суму. Суму ОСОБА_12 не пам`ятає. Коли спілкувалися в автомобілі, то потерпілий ніяких засобів записування не застосовував, і такі засоби йому правоохоронними органами не вручалися. Коли потерпілий знаходився на території Мереф`янської міської ради при ньому не було записуючої апаратури. З якою метою приходив не пам`ятає. Хто такий ОСОБА_28 не згадав. ОСОБА_12 написав заяву про вчинення злочину, про те, що ОСОБА_9 вимагав у нього гроші. Гроші передавав не ОСОБА_9 , а чоловіку, який приїхав на ОСОБА_99 . В цей момент на ньому було записуюче обладнання. Що це були за гроші потерпілий не згадав. Повідомив, що смутно пам`ятає, що кошти йому вручалися при понятих, їх помічали. Чи зустрічався ОСОБА_83 з ОСОБА_9 потерпілий не знає. До цих подій ОСОБА_12 з правоохоронними органами не працював. На питання захисника, від яких дій ОСОБА_9 він потерпів, ОСОБА_12 не зміг відповісти. Потерпілий пояснив, що мало що пам`ятає та просив врахувати раніше надані ним покази.
Свідок ОСОБА_100 в судовому засіданні 07.10.2015 року пояснив суду, що він знає ОСОБА_9 , як мера м.Мерефи. 25.09.2014 року свідок приїхав на вул. Полтавський шлях в м.Харкові для здачі аналізів і на зупинці маршрутки неподалік побачив машину ОСОБА_9 , який зупинив свій автомобіль і до нього підсів інший чоловік. Цього чоловіка свідок описав так: середнього роста, русе волосся, нормальної статури, зовнішність слов`янська, ніс як у боксера, без окулярів. Також, 07.10.2014 року свідок прогулювався на площі в м.Мерефа і побачив, як автомобіль ОСОБА_9 окружили незрозумілі люди, які представилися правоохоронцями. Автомобіль відбуксували до міської ради і свідку запропонували бути понятим. Свідок з ними піднявся до кабінету ОСОБА_9 , там були ще люди. У ОСОБА_66 не було паспорту, через 7-10 хвилин його йому приніс онук. Проте ОСОБА_66 силою виштовхали з кабінету. У травні 2015 року чого чоловіка, який сідав в машину к ОСОБА_9 25.09.2014 року, свідок побачив біля ощадної каси в м.Мерефа, він розмовляв з ОСОБА_101 , який раніше працював в поліції, а зараз балотується в мери.
Свідок ОСОБА_102 в судовому засіданні 07.10.2015 року пояснив суду, що зранку в районі 10.00 годин 07.10.2014 року коли свідок їхав на роботу з району ОСОБА_103 на ОСОБА_104 , то по дорозі заїхав у «Дім кави» на вул. Весніна. Коли вийшов з магазину, до нього підійшов працівник УБОЗ і попросив бути понятим. Вони пройшли в приміщення УБОЗ. Там вже знаходився заявник, працівники міліції. Вони пояснили, що буде вимагання суми коштів в розмірі 40 000,00 грн. Гроші буде отримувати посередник, а вимагає мер м.Мерефа. Співпрацівник УБОЗ приніс в кабінет гроші і балончик та наніс його вміст на гроші. В УБОЗі були десь приблизно годину. Потім понятим пояснили, що вони поїдуть на зустріч і виявилося, що це було на стоянці супермаркету «Таврія-Б». Він і другий понятий чекали в фойє супермаркету. Потім їх покликали на стоянку супермаркету. Там стояв автомобіль, напевне « ОСОБА_105 » бежевого кольору і були працівники міліції. Передні двері автомобіля були відкриті, власник (хлопець) стояв біля автомобіля. Гроші були розкидані на сидінні водія, під ногами водія. Це були гривні номіналом по 200 та 500. Це ті кошти, які свідок бачив в УБОЗі. Була відеозйомка. Співробітники міліції якісь пузирі діставали, знімати мазки з рук водія цієї машини, потім складали це в пакет. На пакет бирку наклеїли, поняті підписали. Працівник міліції гроші зібрав частинами, просвітив, порахував. У хлопця, водія Тойоти, ще були якісь свої кошти, він пояснив, що це його особисті на закупку товару. Свідок підписував всі бирки та протокол. Участь, як понятого, в цій слідчій дії зайняла десь годину. Коли все закінчилося, то до УБОЗу свідка відвезли десь о 14.00 год. Весь час називає приблизно, спеціально на годинник не дивився.
Свідок ОСОБА_106 в судовому засіданні 07.10.2015 року пояснив суду, що 07.10.2014 року він йшов по вул. Весніна, десь з 10.00 до 11.00 години. До свідка підійшов працівник правоохоронних органів і попросив бути понятим. Свідок пішов з ними до будівлі УБОЗу. Там були співробітники міліції та жінка слідча. Якийсь чоловік писав заяву. Чоловік з темним волоссям, на обличчі щетина, без окулярів. Потім принесли гроші, це були гривні номіналом 200 та 500 грн, всього 40 000,00 грн. Переписали номера купюр. З балончика бризнули на гроші, зняли копії. Свідок розписався на листах з ксерокопіями. Пояснили, що треба бути присутнім при передачі хабаря. В УБОЗі був приблизно з годину. Потім поїхали в район пр-ту ОСОБА_46 до супермаркету «Таврія». Свідок з іншим понятим чекали в фойє супермаркету. Потім свідок побачив, як на парковку заїхав чорний автомобіль, йому перекрив дорогу автомобіль, також іномарка. Водій автомобіля сидів за кермом, його утримували за куртку. Гроші були розкидані: частина в автомобілі, частина біля автомобіля на землі. Гроші номіналам по 200, 500 грн. Потім почався обшук автомобіля і водія. Водій діставав все з карманів (телефони, гроші), все клали в пакети та опечатували. У машині все, що було також вилучали та складали в кульки, опечатували. Свідки підписали всі бирки.
Допитаний в судовому засіданні 09.07.2015 року свідок ОСОБА_83 пояснив суду, що в червні (рік не згадав) вперше приїхав до Мереф`янської міської ради та записався на прийом до голови ради. Прийом відбувся через два тижні, там був присутній ОСОБА_9 та секретар. Свідок повідомив, що шукає приміщення для ведення приватного бізнесу. Хотів це приміщення придбати. Ніяких інвестицій для міста на прийомі свідок не пропонував. ОСОБА_9 викликав якогось чоловіка років 55-60, щоб той ОСОБА_107 показав варіанти приміщень. Спочатку дивилися будівлю колишнього «Укртелекому», ще якійсь бокси. Потім з ОСОБА_9 спілкувалися по телефону щодо інших варіантів приміщень. Вдруге свідок був у приміщенні ради, проте ОСОБА_9 не було на місці і він записався на прийом. Втретє свідок приїздив записатися на прийом разом з ОСОБА_12 , оскільки бізнес хотіли відкрити разом, і ОСОБА_12 свідок хотів представити ОСОБА_9 , як особу, яка буде працювати замість нього. ОСОБА_12 потім говорив, що їздив на прийом і все нормально. Свідок всі питання щодо придбання будівлі передав ОСОБА_12 . Про необхідність передачі хабаря ОСОБА_12 йому не розповідав. Більше жодного разу з ОСОБА_9 свідок не зустрічався.
Допитаний в судовому засіданні 16.09.2021 року свідок ОСОБА_83 пояснив суду, що у 2014 році він вирішив підшукати у м.Мерефа будівлю для придбання та ведення бізнесу. З цією метою він приїхав у міську раду на прийом до мера та в подальшому обрав відповідну будівлю котельні. Паперами свідку не було коли займатися, тому його товариш ОСОБА_27 узявся за цю справу, щоб завершити купівлю будівлю. Вони вдвох з ОСОБА_23 приїхали до Ради і в приймальні секретарю свідок повідомив, що тепер його справами буде займатися ОСОБА_12 . Більше ніяких справ з ОСОБА_9 не мав, питань неправомірної вигоди не обговорювали. З ОСОБА_9 в автомобілі біля Будинку офіцерів не зустрічався. Зі слів ОСОБА_108 свідок знає, що той не купив будівлю, оскільки була «спроба хабаря». На питання адвоката свідок заперечив, що у 2017 році він телефонував ОСОБА_9 та пропонував дати за винагороду правдиві свідчення. Також повідомив, що до Ради приїздив три рази. Вперше, щоб записатися на прийом до мера. Вдруге був на прийомі у мера, там була присутня і секретар. Втретє разом з ОСОБА_12 записатися на прийом. ОСОБА_12 пізніше говорив, що також був на прийомі у мера. Участі у негласних слідчих розшукових діях не приймав. Доручення від слідчих органів на пошук приміщення не отримував. Ніякі фінанси з ОСОБА_9 не обговорював. При зустрічі з ОСОБА_9 на прийомі, ОСОБА_18 повідомляв, що має бажання допомогти громаді.
Допитаний в судовому засіданні 25.11.2015 року свідок ОСОБА_109 повідомив суду, що 07.10.2014 року був понятим при обшуку в Мереф`янській міській раді. До нього підійшли двоє працівників міліції і поросили бути понятим, оскільки проводяться слідчі дії по факту передачі хабаря меру міста. Це було вдень, десь до 12.00 год. Зайшли з працівниками міліції в мерію на другий поверх. Там вже було багато людей. Пару чоловіків не пускали правоохоронців в кабінет і ледве не влаштували бійку. Правоохоронці з жінкою, напевне секретарем, зайшли до кабінету, поняті також були там присутні. В кабінеті чоловік, напевне слідчий, оглядав все, збирав папери зі столу, шафі. Протокол був потім зачитаний вголос, перевірений свідком і підписаний.
Допитаний в судовому засіданні 09.12.2015 року свідок ОСОБА_110 повідомив, що 07.10.2014 року був понятим при обшуку в Мереф`янській міській раді. Обшук проходив на 2 поверсі. Там був слідчий - невисокий чоловік. Йому жінка, схоже, що секретар, передавала документи, які потім вилучили. Свідок і ще хлопець були понятими, і був присутній чоловік із сивим волоссям працівник адміністрації. Ще було декілька працівників поліції, один з них все знімав на відеокамеру. Після того, як слідча дія закінчилася, свідок підписав протокол і поїхав додому.
Свідок ОСОБА_111 , допитаний в судовому засіданні 09.07.2019 року, повідомив, що у 2014 році працював в Мереф`янській міській раді в відділі благоустрою завідувачем господарства. В його обов`язки входило забезпечення відділу усіма необхідним матеріалами для ремонту тощо. Щодо обставин справи нічого не знає. Щодо ФОП ОСОБА_112 сказав, що брав у нього за накладними матеріали для Ради. Накладні відносив в бухгалтерію. ОСОБА_113 це підприємець у якого рада придбавала товар. Слідчий під час допиту показував свідку накладні, на яких стояв його підпис. Щодо заборгованості ради перед ОСОБА_114 повідомив, що про неї йому відомо, суму не назвав.
Свідок обвинувачення ОСОБА_21 не була допитана судом, оскільки стороною обвинувачення її явку не забезпечено, окрім того, судом було встановлено, що дана особа покинула територію України (т. 10, а.с.100).
Аналізуючи покази свідків допитаних в судовому засіданні, таких як: ОСОБА_20 , ОСОБА_115 , ОСОБА_13 , ОСОБА_116 , ОСОБА_25 , ОСОБА_117 , ОСОБА_36 , ОСОБА_28 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , а також покази свідків, ОСОБА_66 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , заслухані в судовому засіданні, суд доходить висновку, що вони жодним чином не підтверджують доводи сторони обвинувачення, оскільки дані особи пояснили, що не були очевидцями отримання ОСОБА_9 неправомірної вигоди, як про це зазначено в обвинувальному акті.
Так, свідок ОСОБА_20 , зокрема, пояснила, що під час виготовлення нею звіту про оцінку котельні по АДРЕСА_2 , замовник (Рада в особі голови) не міг на неї впливати щодо суми оцінки майна, оскільки вона встановлювала саме ринкову його вартість. Після виготовлення свідком звіту, він ще підлягав рецензуванню іншим оцінювачем, який з висновками ОСОБА_20 щодо оцінки вказаної котельні погодився.
Вказане, а також відсутність у справі доказів на підтвердження заниження оцінки майна, на думку суду, свідчить про відсутність впливу ОСОБА_9 на дану особу при складенні нею оцінки котельні і спонукання її встановити занижену ціну оцінки.
Свідок ОСОБА_13 у спростування обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 , зокрема, повідомив суду, що гроші брав для себе, а не для ОСОБА_9 . Працівники УБОЗу хотіли, щоб свідок розповів, що кошти в сумі 40 000,00 грн мав би відвезли ОСОБА_9 , проте ці кошти йому передали за борг ради перед ним, тому він відмовився. На другий день після затримання в УБОЗ ОСОБА_13 надав усі накладні про борги Мереф`янської міської ради перед ним. Свідок на питання сторони захисту повідомив, що ОСОБА_9 не використовував його у своїх власних інтересах для отримання неправомірної вигоди. Ці кошти свідок не мав був передавати ОСОБА_9 , це були кошти для нього, в рахунок боргу Мереф`янської міської ради. Борг ради тоді становив близько 80 000,00 грн.
Покази даного свідка повністю спростовують викладені в обвинувальному акті обставини, що грошові кошти в сумі 40 000,00 грн. ОСОБА_13 повинен був передати ОСОБА_9 . Доказів того, що ОСОБА_9 використав ОСОБА_13 без його відому, як зазначено в обвинувальному акті, матеріали справи також не містять, і прокурором покази ОСОБА_13 не спростовані. Свідки ОСОБА_60 та ОСОБА_49 підтвердили, що у Мереф`янської міської ради були борги перед ОСОБА_114 .
Свідки ОСОБА_36 та ОСОБА_60 повідомили суду, зокрема, що рішення щодо відчуження котельні по АДРЕСА_2 не було одноосібними рішеннями міського голови, а приймалося виключно міською радою, вперше ще у 2012 році.
Щодо показів свідків-понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , ОСОБА_41 , ОСОБА_40 , то зважаючи на процесуальний статус цих осіб, їхніми показаннями підтверджується лише алгоритм здійснення слідчих дій, проведених за їх участі.
Надаючи оцінку, як доказам, показанням потерпілого ОСОБА_12 суд приходить до висновку, що вони, з точки зору достатності та взаємозв`язку з іншими доказами, є недостатніми для підтвердження існування тих обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, а також викликають у суду сумніви щодо їх правдивості в частині дійсного наміру ОСОБА_12 придбати будівлю котельні, доводи на підтвердження яких будуть викладені далі в тексті цього вироку. Окрім того, ОСОБА_12 повідомив, що «гроші передавав за те, щоб питання котельні було винесене на сесію і там позитивно було б вирішено питання щодо мінімальної оцінки будівлі котельні», проте на момент передачі грошей 07.10.2024 року всі ці питання вже були вирішенні сесією ради, що викликає у суду сумніви в правдивості показань потерпілого.
ІV. Досліджені в ході судового розгляду інші докази, надані сторонами обвинувачення та захисту, та їх оцінка судом.
З протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 26.09.2014 року, вбачається, що протокол складений оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 по оперативно-розшуковій справі від 12.08.2014 року № 1014038 (ч. З ст. 368 КК України) під умовним найменуванням « ОСОБА_122 » та на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за результатами здійснення ВОТР УБОЗ ГУМВС України в Харківській області оперативно-технічного заходу: аудіо- відео контроль особи, що проводився в період з 09:54 по 10:00 годин 04.09.2014 року, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 на проведення оперативних заходів із використанням технічних заходів від 20.08.2014 № 5415 цт, терміном до 20.10.2014, стосовно фігуранта - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано наступну інформацію: ОСОБА_124 , Ф - фігурант ОСОБА_21 , початок: 09.54 год, закінчення 10.00 год.
О 09 г. 54 хв. В сідає до автомобіля деякий час їде, зупиняє автомобіль та йде до адміністративної будівлі Мереф`янської міської ради, заходить до внутрішнього двору і безпосередньо до самої будівлі. В йде по коридору адмінбудівлі та заходить до службового кабінету ОСОБА_125 вітаю; Ф вітаю; В ОСОБА_45 ; ОСОБА_126 - а по котельній ... ; В це Вам до чаю; Ф - дивіться ... оцінщик ... завтра ми з ним здзвонимся, тоді попередньо домовимся на коли оцінка будівлі; В - добре. Скажіть, а оцінка сама невідома? ; Ф - вартість?; В-так; Ф - 750 вартість оцінки; В - 750 тисяч?; Ф - гривень. Сама вартість оцінки; В - ні ... а; Ф - будівля, це вона вже подивиться ...; В але ж ви мене з нею состикуєте?; Ф-так; В - потім наші які дії?; Ф дивіться, вона робить оцінку. Ми виносимо на розгляд сесії цей висновок оцінщика ... і в принципі ...; В - ну мені поки зустрічатися с ОСОБА_88 сенсу нема?; Ф ні; В - все добре, тоді Ви мене наберете? Добре?; Ф - так. Мм з оцінщиком поспілкуємося, тоді я Вас наберу; В - чи я Вас наберу. Все добре; Ф-так; В - До побачення; (В виходить з кабінету Ф, сідає до автомобіля та від`їжджає.) Додатком до протоколу є флеш-картка формату micro SDHC Transcend 8 Гб № 625 цт/14. (т. 3 а.с.67-68).
Відповідно до протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 03.10.2024 року оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 по оперативно-розшуковій справі від 12.08.2014 року № 1014038 (ч. З ст. 368 КК України) під умовним найменуванням « ОСОБА_122 » та на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за результатами здійснення ВОТР УБОЗ ГУМВС України в Харківській області оперативно-технічного заходу: аудіо-відео контроль особи, що проводився в період з 08:30 по 09:35 годин 25.09.2014 року, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 на проведення оперативних заходів із використанням технічних заходів від 20.08.2014 № 5412 цт, терміном до 20.10.2014, стосовно фігуранта - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримано наступну інформацію: ОСОБА_124 , Ф - фігурант ОСОБА_9 , початок: 08.30 год, закінчення 0 09.35 год.
О 08 годині 30 хвилин В сідає до автомобіля, деякий час їде (приблизно З хвилини), зупиняє автомобіль поблизу «Будинку офіцерів» який знаходиться в м. Харкові, вул. Полтавський шлях. В знаходиться тривалий час в автомобілі (близько 25 хвилин), чекає Ф. В - алло, алло. Я стою, я тут на місці. Я чесно не знаю ОСОБА_127 офіцерів це чи ні. Я стою Полтавський шлях, 184. Триповерхова будівля. Ф Так, це воно. Яка машина? В - Лексус ЛС - 400 зелений. Я зараз трохи під`їду. Ф - Ви в напрямку Києва їдете? В так, в напрямку Києва. Я зараз «фольксваген» об`їду. Ф - все добре, я зараз під`їду. В так. В заводить автомобіль и переїздить на інше місце, паркуєтся. Через декілька хвилин виходить із автомобіля та сідає в автомобіль білого кольору «Тойота Лендкрузер», у якому приїхав ОСОБА_128 вітаю. В вітаю. Ф сідайте. ОСОБА_129 , дивися. Озерянська, 38 у тебе, вірно? В так. Ф - там вже все готується під угоду. В так, так. Сьогодні сесія повинна бути по затвердженню вартості. Ф - ні, не сьогодні, а у вівторок перенесли сесію. В - ага. Ф дивися, команда яка зараз… готівки завжди не вистачає. В ага. Ф - я ось на таку команду вивів ось цю суму. Ти в курсі? Ти з ОСОБА_130 розмовляв? В - нічого не розмовляв. Я телефонував два дні. Ми домовилися, що здзвонимося. Вона не бере слухавку два дні. (Ф для В дає ручку и листок паперу). Ф бери переписуй. (Ф робить усні пояснення для ОСОБА_131 . По відомостям, які записані на папері). Ф ось ця сума буде. Ну вона піде на це саме, початкову стартову ціну. В ага. Ф - це самий мінімум, що можливо взагалі. В це я розмовляв з ОСОБА_132 . Ф-так. В ага. Ф - Я ОСОБА_133 пояснив, що зроби ще ці всі… А ця сума мені, різницю будь-ласка мені, добре тоді …. В - ага. Сто двадцять, триста двадцять. Ф - ну там округли. В - все.. різницю. На коли треба? Ф все рівно, як готовий, скажеш. В - Все добре. Питання ще у мене по землі. Тому, що ні ОСОБА_134 , ні ОСОБА_135 не відповіли. Ф що необхідно? ОСОБА_136 ти візьми. В - а ... яка буде земля відведена? Ф - скільки максимум тобі треба, стільки и відведемо, скільки можна там. В - все добре. Ф це взагалі не проблема. Ось скільки там, не порушуючи нічиї інтереси ... Треба тобі землю. Стільки тобі й відведемо, щоб тобі було з перспективою розвитку. В - ну так ... щоб можна було заїздити. Я ОСОБА_133 сказав. Вона говорить, що я бачу сам об`єкт. Карині говорю, вона говорить розглянемо, подумаємо. Ф - пиши телефон. Я тобі дам Олю. ОСОБА_137 відвести туди. Я Олі дам команду. Значить .... ОСОБА_138 напиши ... ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ага. Ф-зараз я прямо при тобі дам їй команду. В ага. (Ф дзвонить ОСОБА_91 ). Ф - ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , вибач, що смикаю. Дивися, на тебе ОСОБА_141 вийде, запам`ятай ОСОБА_142 . Це Озерянська, 38. Чи зараз скажу ... це бувша котельна, 38-А. Ви подивіться, будь-ласка заздалегідь, він як-небудь обере час. Він з тобою зв`яжтеся, під`їде. Подивися, щоб не звужуючи нічиї інтереси, максимум на скільки він буде розраховувати, землю йому потрібно буде потім дати, дозвіл. Зараз він викупає цей об`єкт. Так скільки можна, зробиш. Добре, ОСОБА_140 ? Все сонечко, пока. В - все, можна телефонувати ? Ф так, ти можеш з нею зв`язуватися сміливо, це мій землевпорядник спеціаліст. Вона грамотна дівчинка. Вона все тобі допоможе. ОСОБА_143 - все добре. Там 42 тисячі, виходить я до 40-ка округляю. Ф - не питання не питання. В - все, добре. Ф добре. В на зв`язку, до побачення. (В виходитись із автомобіля Ф, сідає у свій автомобіль та від`їжджає з місця зустрічі). Додаток до протоколу флеш-карта формату micro SDHC Transcend 8 Гб, № 695цт/14 (т. 3 а.с. 69-71).
З протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 16.10.2014 року, вбачається, що протокол складений оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 по оперативно-розшуковій справ від 12.08.2014 року № 1014038 (ч.3. ст. 368 КК України) під умовним найменуванням « ОСОБА_144 » на забарвлення хабарництво, керуючись ст. 263 КПК України, п. 9 ч.1 ст 8, ч 3 ст. 8, ч.14 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за результатами здійснення УОТЗ ГУМВУС України в Харківській області оперативно-технічного заходу - негласне зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону № НОМЕР_1 абонента оператора мобільного зв`язку «ПрАТ МТС Україна» а саме: спостереження, відбір та фіксацію змісту інформації, яка передається особою, що проводився в період з 28.08.2014 по 07.10.2014 року, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 від 20.08.2014 року № 5414цт, терміном два місяці, стосовно фігуранта ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримано наступну інформацію. Телефонна розмова Т - ОСОБА_21 та Ю - оцінщика на ім`я ОСОБА_135 за 04.09.2014; початок: 14 год, 00 мін, 56 сек; Т - ОСОБА_145 телефонує на телефон Ю - ОСОБА_133 оцінщику; Т - алло, ОСОБА_146 , вітаю; Ю - так, так вітаю; Т - зручно говорити? Ю - так, так говоріть; Т - ОСОБА_146 , дивіться, я як би документи підготовила; Ю угу; Т - ОСОБА_146 , скажіть коли Ви будете и що Вам ще потрібно дати? Ю - так, дивіться, я дала и у мене більше нічого немає, мені треба буде рішення сесії; Т так рішення сесії є, там договір, акт Ви принесете? Ю - акт, так. Тільки давайте одразу визначимося яким числом. Т - так дивіться у нас ... та в принципе, можна и вчорашнім, давайте вчорашнім. Ю - так, це у нас вчора було друге число так? ОСОБА_147 виходить договір. Т - третє, третє, вчора було третє. Ю - ага, третє, нуль дев`яте, добре давайте тоді третім підготовлю і завтра тоді піднесу; Т-угу; Ю рішення сесії, документи, всі ксерокопії, податок на землю хто оплачує? И ну хто там у Вас оплачує міськрада, напевно? Довідка, якийсь податок вони платять за землю. Т-угу. Ю - і виїхати на об`єкт сфотографувати його і у Вас є ж по ідеї переможці конкурсу? Т так є, є. Ю - мені треба буде як-набудь зустрітися з ним, що б ....; Т - я Вам дам контактний телефон, він просто також хоче з Вами зустрітися; Ю - да да; Т - я так розумію, що він буде з Вами як би спілкуватися, щоб не дуже висока; Ю - ОСОБА_148 ? Т - ні сам покупець, сам переможець; Ю - давайте так; Т - дивіться так, щоб там не дуже дешево було; Ю - ні, ну це все в рамках конечно ..; Т - да-да; Ю - я так зрозуміла ОСОБА_149 , давайте завтра о котрій годині Ви будите? Т - я з ранку буду в принципі; Ю - ну дивіться о 9 я на виїзді. Давайте годинки о 10 початок 11 я до Вас підійду. Т - добре, добре. Ю - я тоді підготовлю всі документи і підійду (в подальшому розмова не за темою).
Телефонна розмова Т - ОСОБА_21 та неустановленої особи на ім`я ОСОБА_150 - ОСОБА_151 (телефонний номер 0951-452-455 за 04.09.2014) Час 16:42 :26. Т телефонує ОСОБА_152 - так Карин. Т - алло, ОСОБА_153 , ти можеш завтра узяти правовстановлюючі документи на котельну АДРЕСА_3 , вони у мене всі тут в сейфі. Т - а є? Відксеримо тоді. А-так. Т - давай, пока. А пока.
Телефонна розмова В - ОСОБА_154 и Т - ОСОБА_21 за 05.09.2014; початок: 11 год 58 хв, 20 сек, ОСОБА_45 телефонує ОСОБА_21 Т ОСОБА_155 . В - вітаю, ОСОБА_156 , Т вітаю, В - це ОСОБА_157 Вас турбує; Т-так; В зі святом Вас, у Вас сьогодні день міста я чув; Т - дякую, так день міста; В - ОСОБА_158 , скажете, мені дзвонила ОСОБА_135 , по моєму; Т - так оцінщик; В - це ОСОБА_159 оцінщик? Ось ця дівчина, я з нею можу зустрітися розмовляти? Т- можете; В- все, ми тоді домовились ніби на завтра на 12; Т- Ви під`їдете на котельню чи де Ви? В - так, на котельню я під`їду. Т - так, добре. В - я можу з нею зустрітися чи Ви там будете? Чи Вас завтра чи як? Т - по оцінці Ви з нею зустрічайтесь, а потім узгоджуйте с ОСОБА_88 , ну щоб все порішати.... В- все, все домовилися; Т - я вже потім по факту буду; В - все на зв`язку, ще раз зі святом Вас. Т - дякую, до побачення.
Телефонна розмова В - ОСОБА_160 и Т - ОСОБА_21 за 06.09.2014; початок: 13 год, 49 хв, 18 сек. ОСОБА_157 телефонує ОСОБА_145 . В - вітаю, ОСОБА_156 ; Т вітаю; В - дивіться, ми зустрілися с Юлею ..., Т-угу; В - вона все сфотографувала, все зняла, єдине, що я почав задавати їй питання, а яка земля відноситься ко мне, скільки там на плані немає не масштабу нічого, вона не змогла відповісти мені нічого на питання чи два метри чи три метри ...; Т-угу; В - тому, що там загальний двір, велика територія, хотілось би зрозуміти скільки території буде підходити до нас ..; Т - угу я зрозуміла, давайте я з`ясую в понеділок у керівництва, добре?; В - дивіться, вона сказала, що підрахує сьогодні, завтра ми здзвонимося ну тоді, говорить я наберу і Карину з ОСОБА_161 ми вже визначимося; Т - угу, все, добре, добре; В - все на зв`язку до понеділка, чекаю дзвінка; Т-угу.
Телефонна розмова В - ОСОБА_160 и Т - ОСОБА_21 за 09.09.2014. Початок: 12 год, 04 хв, 53 сек ОСОБА_157 телефонує ОСОБА_145 . Т алло; В - вітаю, ОСОБА_156 ; Т так, вітаю; В - це ОСОБА_157 ; Т так,так; В - та телефоную ОСОБА_133 , щось не можу додзвониться, хочу уточнити, що там по ...; Т - дивіться, з нею спілкувалися, вона завтра .. у неї щось там с ліцензією …. якесь там питання, щоб узгодити оцінку, завтра документи будуть тут у мене; В - ага, но поки оцінки не відома сума? Т- сума ні, ні ще, це ж коли вона узгодить, як би її роботу повинні підтвердити ще одні оцінщики, коли узгодять - тоді можна буде про щось спілкуватися; В - я зрозумів, но с ОСОБА_88 естествено також ще не спілкувалися тому, що ще…Т - коли буде оцінка ... просто він поїхав в Київ, буде аж на наступному тижні, я як би документи на сесію готую... в будь-якому випадку, щоб вереснева пройшла, я вже домовлюсь, щоб ми встигли протащити…; В дякую; Т- так; В - все на зв`язку, до побачення; Т - до побачення.
З протоколу від 16.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014, вбачається, що оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 по оперативно-розшуковій справ від 12.08.2014 року № 1014038 (ч.3 ст 368 КК України) під умовним найменуванням «Цар» на забарвлення хабарництво, керуючись ст. 263 КПК України, п 9 ч.1 ст. 8, ч 3 ст. 8, ч.14 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за результатами здійснення УОТЗ ГУМВУС України в Харківській області оперативно-технічного заходу - негласне зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону № НОМЕР_2 абонента оператора мобільного зв`язку «ПрАТ МТС Україна» а саме: спостереження, відбір та фіксацію змісту інформації, яка передається особою, що проводився в період з 28.08.2014 по 07.10.2014 року, за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 від 20.08.2014 року № 5413цт, терміном два місяці, стосовно фігуранта ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримано наступну інформацію.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та Ю оцінщика на ім`я ОСОБА_135 (абонент телефонного зв`язку НОМЕР_3 ) за 08.09.2014 час 09:19:07. Ю телефонує ОСОБА_163 - ОСОБА_135 , слухаю. Ю - вітаю, ОСОБА_148 . Як би мені з Вами узгодити вартість? Ф вартість чого? Ю - вартість котельної; Ф - ну підходь до мене, я на місці; Ю - Ви на місці? Ф-так; Ю добре, зараз буду.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та Ю оцінщика на ім`я ОСОБА_135 , початок 10 год, 26 хв, 06 сек, 08.09.2014. Ф -абонент телефонного зв`язку НОМЕР_2 . Ф телефонує ОСОБА_164 - алло, алло ..; ОСОБА_126 - ОСОБА_135 , це без НДС, я правильно розумію? Ю так це без НДС; Ф - а ще буде НДС ....; Ю - так, зверху буде ще НДС коли конкурс пройде; Ф - ага, все, що б я розумів. Добре? Ю угу; Ф - так все, дякую.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та В ОСОБА_160 за 24.09.2014. Початок: 08 год, 50 хв, 23 сек. Ф телефонує В. В алло; Ф - ОСОБА_157 , добрий день; В - добрий, ОСОБА_148 ; Ф - ОСОБА_157 , ти вибери якось момент, щоб зі мною зустрітися; В - так, авжеж, на четвер зручно Вам буде? Ф- нормально, нормально, давай четвер, щоб ми тоді пересіклися, добре?; В- о котрій? Ф- все рівно, можна в Харкові пересіктися, однаково, можемо в четвер з ранку ... тож давай в Харкові як завгодно, де з ранку наприклад в Харкові якщо, що ... В давайте; Ф о пів на дев`яту, ти в яких краях обитаєш? Якщо біля «Метро» о пів на дев`яту; В - біля «Метро» це .... ОСОБА_165 ? Ф - чи так десь в іншому місці ... не принципово. В - давайте о пів на дев`яту біля « ОСОБА_166 »; Ф - біля «Метро» добро .... Дивіться «Метро» якщо до аеропорту їдеш, з права «Метро», далі трохи проїздиш сто метрів університет; В- ага; Ф - університет, ти побачиш, бувший Бандурки університет; В-Ага; Ф- я туди прямо на стоянці у двір, ну заїдеш перед університетом там и пересічемося, добре? В- все, добре, домовилися; Ф - тоді о пів на дев`яту; В - в четвер о пів на дев`яту; Ф - давай, давай.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та В ОСОБА_160 за 24.09.2014, Початок: 08 час, 53 хв, 01 сек. Ф телефонує В. В - да ОСОБА_148 . С - вибач, ОСОБА_141 , вибач, будь-ласка, виявляється дочці не треба до університету завтра на пару; В ага; Ф - а ти в яких краях, якщо біля райадміністрації по .... Десь так в пол дев`ятого там ось так нормально буде? В райадміністрація е-е-е ... - -на комсомольському шосе; В- за комсомольським шосе, добре; Ф - знаєш де адміністрація Харківського району на комсомольському шосе? В - та найду, Ви мені адресу скажете точну; Ф - о господи, давай тоді десь навпроти дома офіцерів; В давайте; Ф - ось знаєш де на Полтавському шляху будинок офіцерів? В - - Полтавський шлях будинок офіцерів .... Так знаю; Ф - знаєш? Ось якщо від Холодної гори їдеш, Нариманово пересікаєш, небагато справа бувший будинок офіцерів, але він і є зараз будинок Офіцерів по-моєму. В - давай тоді о котрій? О пів на дев`яту чи о восьмій, як зручно? В- краще о пів на дев`яту; Ф- о пів на дев`яту, але це ж завтра Володь, добре? В- да, да, да завтра; Ф- все, домовилися, о пів на дев`яту, добро; В-угу; Ф телефонує ОСОБА_167 алло, Ф - алло, ОСОБА_157 , Ви на місці? В - так я на місці, ось я стою, чесно кажучи, не знаю будинок це офіцерів чи ні, це Полтавський шлях 184, це така триповерхова будівля; Ф - ну напевно, якась машина? Я ось зараз на світлофорі стою. В - лексус ЛС 400 зелений, я зараз трохи ближче під`їду. Ф - зелений лексус? Ви по направленню до Києва стоїте? так? В - так, у направленні Києва, так зараз я фольцваген об`їду. Ф - зелений седан, да? В-да; Ф - все, добре, я зараз на Тойоті під`їду Ленд Крузер, добре.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та О- землевпорядника на ім`я ОСОБА_168 (тел. 099-73-464-23) 25.09.2014, час 08:41:14. Ф телефонує ОСОБА_169 ОСОБА_170 , О - так, ОСОБА_148 ; Ф - ОСОБА_140 , вибач, що смикаю, дивись ось ... на тебе ОСОБА_141 вийде ... чи ОСОБА_141 сам, запам`ятай ... ОСОБА_171 ; О ага; Ф - це Озерянська,38 чи зараз скажу, це у нас бувша котельна, 38-А; О ага; Ф - Ви подивіться, будь-ласка, заздалегідь, він як-набудь обере час, з тобою зв`яжеться; під`їде ... скільки там не ущімлюючи нічиїх інтересів, максимум йому треба .... скільки він розраховує ... землю ... можна буде потім йому дати дозвіл ... він зараз викупає цей об`єкт. О - ага зрозуміла, потім оформляти скільки можна буде; Ф так скільки можна ... зробиш, Оль? О - добре, ОСОБА_148 ; Ф - все, сонечко, пока, пока.
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та С - ОСОБА_13 (тел. НОМЕР_4 ) 04.10.2014, час 10:50:52. Ф телефонує ОСОБА_172 - ОСОБА_173 , добрий день; С-- добрий, ОСОБА_148 ; Ф- ОСОБА_173 , ти де сьогодні, в яких краях; С - та поки що вдома; Ф - вдома? С - думаю виїздити? Ф- ОСОБА_174 , а ми з тобою пересічемся на одну хвилину? С - пересічемся, в який час та де? Ф - ну як ти готовий, одразу під`їдь до мене і все; С- а Ви на місці будете, ОСОБА_148 ? Ф- так я їду зараз, через пів години буду на місці; С - ну я через пів години буду на місці
Телефонна розмова фігуранта Ф - ОСОБА_9 та С - ОСОБА_13 ; 07.10.2014; початок: 14 год, 00 хв, 49 сек. С телефонує ОСОБА_163 - так ОСОБА_175 ; С - ОСОБА_148 , це ОСОБА_81 ; Ф - а ... да ОСОБА_173 , да ОСОБА_173 ; С - ОСОБА_148 , ну я с ОСОБА_176 зустрівся, а він переживає як би, говорить, ОСОБА_177 повинен інший вигляд мати ..; Ф - ха .... Не-е я ж йому сказав, він до мене під`їздив; С - а, ага все, добре ...; Ф - він під`їжджав все, у Вас там все в порядку, так? С - да -да -да, я все так зробив, як Ви мені сказали; Ф - ну все, добро, Сань, добре, ну все давай сонце. Додатком до вказаного протоколу є диск DVD-R 4,7 Гб № 610 цт. (т. 3 а.с. 80-84).
З протоколу від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014, вбачається, що оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 складено протокол по оперативно-розшуковій справі від 12.08.2014 № 1014038, категорії «Захист» під у.н. «Цар» на забарвлення хабарництво за ч.3 ст. 368 КК України, керуючись ст. ст. 248, 260 КПК України, п. 9 ч.1. ст.. 8, ч. 3 ст.8, ч.14 ст. 9 Закону України « Про оперативно - розшукову діяльність», на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 від 20.08.2014 N?5412 цт терміном два місяці та на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_178 від 03.10.2014 №6973 цт терміном тридцять діб, відділом ОТР УБОЗ ГУМВС України в Харківській області в період 06.10.2014 здійснювались оперативно-розшукові заходи відносно Мереф`янського міського голови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та головного інженера КП «Комунальник 2009» ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: негласний аудіо-відео контроль осіб фігурантів у приміщенні адміністративної будівлі Мереф`янської міської ради за адресою: АДРЕСА_4 та в інших публічно доступних місцях на які вказували фігуранти. Під час проведення зазначених оперативно-розшукових заходів була отримана інформація про намір отримання ОСОБА_9 неправомірної вигоди, яка міститься в нижчеописаній розмові, що відбулася в адміністративній будівлі Мереф`янської міської ради за адресою: АДРЕСА_4 . В ОСОБА_12 ,Ф - фігурант ОСОБА_9 , Є - ОСОБА_28 , Л - особа землевпорядник на ім`я ОСОБА_138 , Н - невстановлена особа на ім`я ОСОБА_57 , С - секретар приймальної фігуранта. Розмова за 06.10.2014. Початок: 13:55:33; Кінець: 14:13:07.
(В. деякий час близько 4 хвилин їде на автомобілі. Паркує автомобіль, виходить та йде до адміністративної будівлі Мереф`янської міської ради за адресою: АДРЕСА_4 )
(В. деякий час близько 2 хвилин чекає біля кабінету землевпорядника на ім`я ОСОБА_138 та заходить до кабінету).
(В. близько трьох хвилин розмовляє з ОСОБА_179 , щодо перспективи розміру виділення земельної ділянки під обслуговування будівлі котельної за адресою АДРЕСА_2 , яку планує придбати у власність).
( ОСОБА_143 виходить з кабінету ОСОБА_179 та прямує до іншої адмінбудівлі Ради де запитує як і де йому знайти ОСОБА_180 та зустрічається безпосередньо з
ОСОБА_181 вітаю. Є - вітаю. В - ОСОБА_157 . Я зізвонювався с Вами по котельній. Є з приводу? В - від ОСОБА_76 . Є - по котельній? Нагадайте мені ще будь-ласка. В - Озерянская вулиця. Є - це Ви не зі мною напевно зв`язувалися; В - Ви ОСОБА_182 Єршов? Є так. ( ОСОБА_131 . Виймає свій телефон та звіряється з ОСОБА_183 по номеру телефона). В - ну зараз номер. Є - може Вам потрібен... більше ОСОБА_184 ? В - 067-57-23-309. Є - наберіть, це не мій номер. В - я к ОСОБА_185 зайду. Є це ось до ОСОБА_186 . ( ОСОБА_143 та ОСОБА_183 виходять з приміщення та ОСОБА_183 знайомить ОСОБА_143 з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_57 ).
Є - ОСОБА_57 ! Вітаю, можна Вас на секундочку? Н - Вітаю. Є - по котельній, по Озерянській. В - а ... вітаю, це з Вами напевно я зв`язувався, ОСОБА_177 ? Є - з ким Ви зв`язувались? В - ладно, зараз я ....; Є або з ним, або зі мною; В - зараз я ... я до ОСОБА_76 піднімуся. Зараз хвилинку.
(В. прямує до адміністративної будівлі Мереф`янської міської ради, підіймається на другий поверх та заходить до приймальної голови). В вітаю, С - вітаю, В - до ОСОБА_76 можна? С - а Ви домовлялися? В - ні, не домовлялися, я тут проїздив, я ОСОБА_157 по котельній. Он в принципі знає. С - ОСОБА_157 по котельній? В ага.
( ОСОБА_187 встає зі свого робочого місця та заходить до кабінету ОСОБА_188 і через декілька секунд виходить). С зайдіть будь-ласка. Ви ОСОБА_157 по котельній? В так.
( ОСОБА_143 заходить до службового кабінету ОСОБА_126 . Під час розмови ОСОБА_143 з ОСОБА_188 в кабінеті знаходилась ще одна невстановлена особа). В вітаю. Ф - вітаю. По якій котельній? В - по ІНФОРМАЦІЯ_6 ; В - ну по Озерянській, перед МРЕО на право; Ф - ОСОБА_189 ?; В да; Ф - Ви від Носика? В - да, да; Ф - ну і що. В - скажіть .... Я зараз по землі заїхав. Ф - це Ви займаєтеся? В - я, це я займаюся. Ф так; В - ну ми зустрічались вже з Вами. Ф ага. В - зайшов док ОСОБА_190 . Вона мені показала план. Сказала скільки вже потім мені виділять землі. Ну по шість метрів, плюс попереду кусочок. Ф ага, В - і зайшов ... ми завтра с Єршовим повинні зустрітися. Я йому повинен там документи передати. Ф угу. В - Єршов говорить ... що ... ну мені не телефонували. Ф - ні, там інша людина під`їде; В - а все; Ф - там інша людина, він зателефонує. В -все, добре. Ще питання по аукціону я хотів задати. Там все буде в порядку? Ф - так ми з Вами. Я просто давав цього Носика телефон, йому давав. В - три дев`ятки це мій номер. Ф - Ваш номер. Зараз я все перегляну. В - подивіться. Вова номер зараз я скажу. ( ОСОБА_143 та ОСОБА_188 в телефонному записнику своїх телефонів шукають необхідні номери). Ф - три дев`ятки, да? В - це мій номер. Ф - це Ваш? В - да. Да він мені подзвонив, я говорю... Ф - а Вам телефонував чоловік? В - да, я з ним домовився, все. Ф - а ... ну все тоді. Ви ж з ним договорились. Він під`їде, Ви йому документи віддасте. В - 484 - це ОСОБА_191 - а ... тобто його 098, а твій 066 ... три дев`ятки. В - да, три дев`ятки. Ф - а, все я йому скажу тоді, що твій три дев`ятки. А він телефонував тобі? В він телефонував, ми поговорили, все договорились. Ф - коли він приїде ви з ним визначитесь. Добре? В - все, так, добре. Ф - а по землі я пояснив, що по землі ми тоді після аукціону. Пройде там все. Як Ви оформите будівлю на себе. В - ага. А там сесії пройшли, не пройшли? Ф - ми потім с сесіями Вам проведемо. В - ага. Ф - після вже. В - а ... аукціон коли? Ну торги? Ф - аукціон, все готують дівчата. В - все, добре. Все. ( ОСОБА_143 Виходить з кабінету ОСОБА_188 та прямує з адмінбудівлі на вулицю де сідає до свого автомобілю та від`їжджає).
Завдяки вжитим заходам були здобуті фактичні данні щодо наміру отримати незаконну винагороду Мереф`янським міським головою ОСОБА_9 за винесення питання про затвердження оціночної вартості нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на сесії Мереф`янської міської ради та надання дозволу на реалізацію вказаного об`єкта комунальної власності по заниженій вартості, а також вплив власним авторитетом на прийняття в подальшому рішення про передачу вказаного приміщення у власність ОСОБА_12 . Зазначені матеріали зберігаються у відділі ОТР УБОЗ ГУМВС України в Харківській області на флеш- картці формату micro SDHC, Team, 8Гб, реєстраційний номер №716/14 цт (т. 3 а.с.72-75)
З протоколу від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014, вбачається, що оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_121 складено протокол по оперативно-розшуковій справі від 12.08.2014 № 1014038 категорії «Захист» під у.н. «Цар» на забарвлення хабарництво за ч. 3 ст 368 КК України, керуючись ст. ст. 248, 260 КПК України, п.9 ч.І. ст. 8, ч.З ст. 8, ч. 14 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», на підставі ухвали слідчого - судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_123 від 20.08.2014 № 5412цт терміном на два місяці та на підставі ухвали слідчого-судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_192 від 07.10.2014 № 7031 цт терміном 30 діб, відділом ОТР УБОЗ ГУМВС України в Харківській області в період 07.10.2014 здійснювались оперативно-розшукові заходи відносно Мереф`янського міського голови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та приватного підприємця ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: негласний аудіо-відео контроль осіб фігурантів у публічно доступних місцях на які вкажуть фігуранти, а саме: АДРЕСА_5 (автостоянка супермаркету «Таврія В»)
Згідно з ч. 2 ст. 99 КПК України матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редакції Закону від 11.08.2013 року) (далі Закон) оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.
Підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності закріплені у ст. 6 вказаного Закону.
Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: - злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину; осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання; осіб безвісно відсутніх; - розвідувально-підривну діяльність спецслужб іноземних держав, організацій та окремих осіб проти України; реальну загрозу життю, здоров`ю, житлу, майну працівників суду і правоохоронних органів у зв`язку з їх службовою діяльністю, а також осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя; співробітників розвідувальних органів України у зв`язку із службовою діяльністю цих осіб, їх близьких родичів, а також осіб, які конфіденційно співробітничають або співробітничали з розвідувальними органами України, та членів їх сімей з метою належного здійснення розвідувальної діяльності (п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону)
Зазначені підстави можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів, у запитах і повідомленнях правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці, до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках (ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редакції 11.08.2013 року) прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, щодо мети проведення оперативно-розшукових заходів, суб`єкта ініціювання та проведення цих заходів, обґрунтування клопотання про їх проведення та підстав для його задоволення слідчим суддею, використання результатів оперативно-розшукових заходів та інших питань, обумовлених специфікою мети їх проведення. Прийняття рішень про проведення оперативно-розшукових заходів, які не потребують дозволу слідчого судді або рішення прокурора, здійснюється керівником відповідного оперативного підрозділу або його заступником з повідомленням про прийняте рішення прокурора.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редакції 11.08.2013 року) у разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
У разі, якщо ознаки злочину виявлені під час проведення оперативно-розшукових заходів, що тривають і припинення яких може негативно вплинути на результати кримінального провадження, підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, повідомляє відповідний орган досудового розслідування та прокурора про виявлення ознак злочину, закінчує проведення оперативно-розшукового заходу, після чого направляє зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування.
Матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються, зокрема, як приводи та підстави для початку досудового розслідування; для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні (п.п.1,2 ч. 1 ст. 10 Закону)
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні дані, одержані внаслідок проведення оперативно-розшукових заходів (далі - ОРЗ) до внесення відомостей до ЄРДР, можуть бути визнані належними та використані у якості доказів, як документи в кримінальному провадженні, за умови, якщо вони були отримані в порядку, передбаченому КПК, з урахуванням особливостей, встановлених законом «Про оперативно-розшукову діяльність».
Однак, необхідно зазначити, що недотримання норм процесуального законодавства на будь-якому етапі проведення відповідних заходів спричиняє визнання матеріалів ОРЗ недопустимими.
Особливу, увагу на думку суду, необхідно приділяти підставам проведення ОРД та питанню відкриття цих доказів іншим учасникам справи в порядку ст. 290 КПК України.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редакції 11.08.2013 року) забороняється приймати рішення про проведення оперативно-розшукових заходів при відсутності підстав, передбачених у цій статті.
Необхідно відмітити, що за майже десять років, які дана справа знаходиться в провадженні суду, стороною обвинувачення не надано для дослідження в судових засіданнях документів, які стали підставою для заведення оперативно-розшукової справи від 12.08.2014 № 1014038 категорії «Захист» під у.н. «Цар» на забарвлення хабарництво за ч. 3 ст 368 КК України, на підтвердження виконання вимог ч. 3 ст. 6 Закону для її заведення.
Окрім того, у постанові ВСУ від 16.03.2017 року в справі №?5364кс16 вказується, що невідкриття матеріалів сторонами одна одній у порядку ст.290 КПК України після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є окремою підставою для визнання судом відомостей, що в них містяться, недопустимими в якості доказів.
Водночас, крім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку відкриттю підлягають і матеріали, які є правовою підставою для проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечує можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій, як доказів.
Аналогічна позиція знаходить відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року №?751/7557/15-к.
У цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 був отриманий місцевим судом 03 березня 2014 року, тобто до того, як ВСУ вперше у своїй постанові від 16 березня 2017 року у справі № 5-364кс16 сформулював висновок щодо необхідності визнання недопустимими доказів у зв`язку з невідкриттям у порядку ст. 290 КПК процесуальних документів, які стали підставою для їх отримання.
Необхідно відмітити, що велика кількість оперативно-розшукових дій, передбачених Законом, також містить посилання на норми КПК щодо порядку їх проведення, тому незважаючи на те, що не прийнято окремого порядку розсекречення підстав для їх проведення (клопотань, ухвал та постанов) (на відміну від НСРД), суд вважає, що їх розсекречення та відкриття в порядку ст. 290 КПК України має важливе значення для дотримання принципу законності та для подальшого їх використання, як самостійних та допустимих доказів.
Суд вважає, що після формування відповідної позиції ВСУ щодо необхідності відкриття ухвал слідчих суддів, якими було надано дозвіл на проведення НС(Р)Д, а також після того як сторона захисту у цьому провадженні неодноразово заявляла бажання про необхідність ознайомлення із вказаними процесуальними документами, у сторони обвинувачення була процесуальна можливість забезпечити розкриття таких ухвал.
Сторона обвинувачення в судовому засіданні покликалася на те, що прокурор ще у серпні 2016 року вживав заходів щодо зняття грифу таємності з ухвал апеляційного суду, які були постановлені в межах ОРД щодо ОСОБА_9 , проте ухвалою від 17.08.2016 року Фрунзенський районний суд м.Харкова відмовив прокурору в задоволенні його клопотання про звернення до апеляційного суду (т. 2 а.с.234).
Щодо такої позиції прокурора слід зазначити, що по-перше з таким клопотанням сторона обвинувачення звернулася до суду майже через два роки після постановлення відповідних ухвал, а по-друге даним клопотанням прокурор намагався перекласти на суд свій обов`язок звернення з відповідним клопотанням до суду апеляційної інстанції, який постановив вказані вище ухвали.
Таким чином, на думку суду, прокурору обґрунтовано було відмовлено судом у задоволенні його клопотання.
Доказів того, що після постановлення судом вказаної вище ухвали прокурором до 2021 року вживалися будь-які заходи щодо розсекречення матеріалів ОРЗ, суду не надано.
Доказів того, що прокурором відповідно до вимог даної ухали вживалися будь-які заходи щодо розсекречення матеріалів, які стали підставою для ОРЗ, до 2021 року суду також не надано.
Матеріали справи свідчать про те, що лише восени 2021 року прокурор державний обвинувач почав вживати, на його думку, активних заходів щодо розсекречення матеріалів в рамках оперативно-розшукової справи № 1014038 від 12.08.2014 року.
Так, листом від 19.11.2021 року за № 31/-424-17 прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР обласної прокуратури ОСОБА_199 звернувся до начальника Управління стратегічних розслідувань в Харківській області департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України полковника поліції ОСОБА_200 із вимогою про повідомлення Харківській обласній прокуратурі номерів клопотань та дат їх складення для подальшого їх розсекречення в рамках оперативно-розшукової справи № 1014038 від 12.08.2014 (т. 8 а.с.38-39)
Управління стратегічних розслідувань в Харківській області департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України листом від 03.12.2021 року за № 4345нт/55/119/01-2021 повідомило прокурора ОСОБА_201 , що Апеляційним судом Харківської області 20.08.2014 були винесені ухвали № 5412цт, № 5413цт, № 5414цт; № 5415цт на проведення оперативно-розшукових заходів на підставі клопотань від 14.08.2021 № 111/4-7440цт, № 111/4-7441цт, № 111/4-7462цт, № 111/4-7463цт по ОРС № 10114038 від 12.08.2014 під умовним найменуванням «Цар» (т. 8 а.с. 40).
У запиті від 10.02.2022 року прокурор ОСОБА_199 просив начальника Управління стратегічних розслідувань в Харківській області департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України полковник поліції ОСОБА_205 направити для подальшого спрямування до державного експерта з питань таємниць МВС України та розсекречення відповідні клопотання (т. 9 а.с. 95-96).
02.02.2023 року прокурор ОСОБА_199 повторно звернувся до начальника Управління стратегічних розслідувань в Харківській області департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України полковник поліції ОСОБА_205 та просив повідомити, чи надсилалися до Харківської обласної прокуратури клопотання, про які йде мова в його попередніх запитах, чи вони були знищені у зв`язку з початком 24.02.2022 року бойових дій на території України (т.9 а.с. 97-98).
08.02.2023 року начальник Управління стратегічних розслідувань в Харківській області департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України полковник поліції ОСОБА_205 направив прокурору відповідь про знищення усіх матеріальних носіїв інформації, які обліковані в РСВ УСР в Харківській області ДСР НП України до 24.02.2022 року (т. 9 а.с. 99).
17.04.2023 року вказаний прокурор звернувся з запитом до начальника режимно-секретної частини з вимогою повідомити чи збереглися там примірники: клопотання першого заступника керівника обласної прокуратури про розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення НС( НОМЕР_5 від 08.02.2022 року; лист Харківського апеляційного суду від 15.02.2022, вихідний № 504цт, ухвали апеляційного суду Харківської області № 5412цт від 20.08.2014, № 5413цт від 20.08.2014, № 5414цт від 20.08.2014, № 5415цт від 20.08.2014 (т. 9 а.с. 103).
18.04.2023 року прокурор отримав відповідь від начальника режимно-секретної частини прокуратури області про те, що всі матеріальні носії секретної інформації знищено станом на 24.02.2022 року (т. 9 а.с. 104).
10.05.2023 року прокурор державний обвинувач склав повідомлення про відкриття додаткових матеріалів в порядку ч. 1 ст. 290 КПК України, згідно з відомостями в якому здійснив відкриття стороні захисту відомостей із зазначеного вище листування (т. 9 а.с. 86-88).
Необхідно відмітити, що прокурор з осені 2021 року намагався вжити заходів щодо розсекречення таких ухвал: № 5412цт від 20.08.2014, № 5413 цт від 20.08.2014, № 5414цт від 20.08.2014, № 5415цт від 20.08.2014, проте із протоколів ОРД, зміст яких повністю викладений судом вище в даному вироку, вбачається, що підставами для проведення ОРД послугували не лише вказані ухвали, а й ухвала слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_178 від 03.10.2014 № 6973 цт (див. змість протоколу в т. 3 а.с. 72) та ухвала слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_206 від 07.10.2014 № 7031 цт (див. змість протоколу в т. 3 а.с. 76).
Таким чином, щодо ухвал від 03.10.2014 № 6973 цт, від 07.10.2014 № 7031 цт жодних заходів щодо їх розсекречення стороною обвинувачення не вжито. Принаймні суду доказів протилежного не надано.
Усе викладене вище безпідставне, на думку суду, листування свідчить лише про одне прокурор своєчасно не вжив заходів для розсекречення ухвал слідчого судді, які стали підставами для проведення ОРЗ у даній справі.
Тобто в даному випадку суд позбавлений стороною обвинувачення можливості з`ясувати правові підстави та порядок застосування оперативно-розшукових заходів, які тимчасово обмежували конституційні права і свободи ОСОБА_9 , що становить основний критерій допустимості їх результатів як джерела доказів, а саме: встановити, які конкретно ОРЗ були санкціоновані слідчим суддею, щодо кого саме, на який строк та чи діяли правоохоронні органи у межах та у спосіб, передбачених відповідним судовим рішенням.
Таким чином, оскільки при розгляді даної справи судом встановлено відсутність у матеріалах кримінального провадження відповідних клопотань та ухвал слідчих суддів апеляційного суду про надання дозволу на проведення щодо ОСОБА_9 . ОРЗ, тобто процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення таких заходів, то у цьому провадженні суд констатує порушення вимог ст. 290 КПК України.
Верховний Суд неодноразово у своїй практиці наголошував, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення ОРЗ та НСРД не є доказом у розумінні статей 84, 99 КПК, оскільки в ній не містяться відомості, які можуть бути використані як докази. Водночас, така ухвала є процесуальною підставою для отримання доказу, а тому повинна бути надана стороні захисту для забезпечення принципу змагальності не пізніше, ніж під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
На підставі ч. 1, 2 ст.87 КПК суд зобов`язаний визнати такі дії істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, а докази, отримані внаслідок такого порушення, недопустимими.
За вимогами ч. 2 ст. 86 КПК недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Окрім того, кримінальний процесуальний закон, а саме ст. 92 КПК, покладає на сторону обвинувачення обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 КПК, а й обов`язок доказування належності та допустимості наданих доказів.
Недослідження судом процесуальних документів, які стали правовою підставою проведення ОРЗ, впливає на справедливість судового розгляду в цілому, оскільки відсутність дослідження цих матеріалів викликає сумніви щодо можливості здійснення судом належної оцінки законності проведення таких дій, а також достовірності та допустимості їх результатів, як доказів. У такому разі недослідження зазначених матеріалів призводить до оперування судом доказами, допустимість яких є ймовірною, що в контексті презумпції невинуватості є неприпустимим для обґрунтування рішення про винуватість особи та свідчить про порушення права особи на справедливий суд.
З огляду на викладене, суд взнає недопустимими такі докази, як: протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 26.09.2014 року (т. 3 а.с. 67-68); протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 03.10.2024 року (т. 3 а.с. 69-71); протокол про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 16.10.2014 року (т. 3 а.с. 85-90); протокол від 16.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 (т. 3 а.с. 80-84); протокол від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 року (т. 3 а.с. 72-75); протокол від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 (т. 4 а.с. 76-79), з підстав того, що ухвали слідчих суддів Апеляційного суду Харківської області № 5412цт від 20.08.2014, № 5413 цт від 20.08.2014, № 5414цт від 20.08.2014, № 5415цт від 20.08.2014, від 03.10.2014 № 6973 цт, від 07.10.2014 № 7031 цт, на підставі яких було проведено вказані ОРЗ, ні на стадії завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів кримінального провадження, ні в ході судового розгляду справи не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК і доводи прокурора щодо намагання здійснити відкриття цих документів суд визнає непереконливими.
Додатком до протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 26.09.2014 року (т. 3 а.с.67-68) є флеш-картка формату micro SDHC Transcend 8 Гб № 625 цт/14, зміст якої досліджено в судовому засіданні.
Додатком до протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 03.10.2024 року (т. 3 а.с. 69-71) є флеш-карта формату micro SDHC Transcend 8 Гб, № 695цт/14 .
Додатком до протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 16.10.2014 року (т. 3 а.с. 85-90) є диск DVD-R 4,7 Гб № 611цт, зміст якого досліджено в судовому засіданні.
Додатком до протоколу від 16.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 (т. 3 а.с. 80-84) є диск DVD-R 4,7 Гб № 610 цт, зміст якого досліджено в судовому засіданні.
Додатком до протоколу від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 року (т. 3 а.с. 72-75) є флеш- картка формату micro SDHC, Team, 8Гб, № 716/14 цт.
Додатком до протоколу від 14.10.2014 року про хід і результати проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, що тимчасово обмежують права та свободи людини по ОРС № 1014038 від 12.08.2014 (т. 4 а.с. 76-79) є флеш-картка формату micro SDHC, Transcend, 8Гб, реєстраційний номер №721/14 цт; флеш- картка micro SDHC, Team, 4Гб, № 720/14 цт. Зміст цих носіїв інформації судом не досліджений, оскільки відповідне програмне забезпечення у суду відсутнє, а стороною обвинувачення, яка подала цей доказ, можливість його дослідити в судовому засіданні не забезпечено.
Зазначені носії інформації (диски, флеш-картки) суд також визнає недопустимими доказами з тих же підстав, що і відповідні протоколи, викладені вище,, оскільки саме їх зміст відтворений у вказаних протоколах ОРЗ, і визнаних судом недопустимими доказами.
Окрім того, під час розгляду даної справи судом встановлено відсутність у справі флеш-карток формату micro SDHC Transcend 8 Гб № 695цт/14 та формату micro SDHC Team 8 Гб № 716цт/14, в зв`язку із чим суд звернувся до Харківської обласної прокуратури з відповідним повідомленням.
З огляду на прийняття судом рішення про визнання недопустимими відповідних носіїв інформації в цій справі, в тому числі і флеш-карток формату micro SDHC Transcend 8 Гб № 695цт/14 та формату micro SDHC Team 8 Гб № 716цт/14, суд вважає, що зникнення вказаних доказів не може вплинути на оцінку судом як них самих, так і письмових доказів, виготовлених на їх підставі.
Відповідно до висновків судово-фоноскопічної експертизи № 78 від 12.12.2014 зміст розмов N? 1 - 12 (слова, фрази та висловлювання, які містяться на аудіо, - відеозаписах), досліджувані фонограми № 1-12, яку зафіксовані у файлах з назвою: «10-26-06.2-123.wav», «09-19-07.2-123.wav» в папці «2014_09_08»; «08-50-23.2-123.wav», «08-53-01.2-123.wav» в папці «2014_09 _24»; «08-41-14.2-123.wav», «08-36-31.2-123.wav» папці «2014_09 _25»; «10-50-47.2-123.wav» в папці «2014_10 _04»; «14-00-42.2- 123.wav» в папці «2014_10_07», що знаходиться в папці « НОМЕР_2 » на диску для лазерних систем зчитування «TDK DVD+R», досліджувані фонограми № 1 - 8 (ДФ 1 - 8), «140925 _ 0801.avi» скопійований з карти пам`яті № 1 «Transcend micro SD HC 8 GB» у адаптері «Transcend microSD» з інв. №695 нт, досліджувана фонограма № 9 (ДФ № 9), «141006_1355.avi» скопійований з карти пам`яті № 2 «Team Micro SD HC 8 GB» в адаптері «Team micro SD Adapter» з інв. № 716 нт, досліджувана фонограма № 10 (ДФ № 10), «Track 1.wav» скопійований з карти пам`яті № 3 «Team Micro SD HC 4 GB» в адаптері «Team micro SD Adapter» з інв. № 720, досліджувана фонограма № 11 (ДФ № 11), «141007_1353.avi» скопійований з карти пам`яті № 4 «Transcend micro SD НС 8 GB» у адаптері «Transcend microSD» з інв. № 721 нт, досліджувана фонограма №12 (ДФ №12) графічно відтворено в Таблиці N? 1 та наведено в п. З дослідження висновку експерта.
Голос та мовлення дикторів, слова і фрази яких зафіксовано в змісті розмов № 1 - 12 і позначено індексом «?», та графічно відтворено в Таблиці N? 1 п. 3 дослідження, належить іншим особам зразки голосів та мовлення яких не надано на дослідження.
Відповідно до висновку експертизи № 833/1088 від 02.06.2015 року фонограми №№ 1-8 (лазерний диск «TDK» DVD-R із реєстр. № 610), з копіями, записаними за допомогою персонального комп`ютера. Ймовірно, фонограми №№ 1-8 отримані за допомогою однакових технічних пристроїв. Відеофонограми №№ 9, 11 (карти пам`яті №№ 625, 716) записані за допомогою спеціального технічного засобу «Сафарі» із сер. № 83 01 27, а відеофонограма №10 (карта пам`яті N? 695) - за допомогою спец. тех. «Сафарі» із сер. № 85 00 2F, та є оригіналами. Фонограма № 12 записана за допомогою наданого диктофону «Москіт» сер. № 84 00 А6 та є оригіналом. Відеофонограми №№ 13, 14 записані за допомогою спеціального технічного засобу «Оберег» із сер. №№ 81 00 51, та є оригіналами. Кожна з фонограм/відеофонограм №№ 1-14 складається з одного фрагменту запису. У зв`язку з тим, що фонограми №№ 1-8 (лазерний диск «TDK» DVD-R із реєстр. № 610) є копіями, записаними за допомогою ПК, а апаратура, яка використовувалась при їх записі, на дослідження надана не була, встановити експертним шляхом, який тип носія використовувався для первинного запису відповідних фонограм, не представляється можливим.
Для запису відеофонограм №№ 9-11, 13, 14 та фонограми № 12 використовувались карти пам`яті micro SDHC. 4. У зв`язку з тим, що фонограми №№ 1-8 (лазерний диск «TDK» DVD-R із реєстр. N? 610) є копіями, записаними за допомогою ПК, а апаратура, яка використовувалась при їх записі, на дослідження надана не була, встановити експертним шляхом, який вид і клас засобів застосовувався для їх фіксації, не представляється можливим. Відповісти, який вид і клас засобів застосовувався для фіксації відеофонограм №№ 9- 11, 13, 14 та фонограми № 12, не представилось можливим у зв`язку з тим, що апаратно - програмні засоби «Сафарі», «Оберег» та «Москіт» є спеціальними технічними засобами та відсутністю доступу до державної таємниці у судового експерта для детального дослідження цих засобів.
Фонограми №№ 1-8 (лазерний диск «TDK» DVD-R із реєстр. N? 610) зафіксовані у аудіо форматі *. wav. Відеофонограми №№ 9-11 (карти пам`яті із реєстр. №№ 625, 695, 716) записані в специфічному відео форматі *.sfr. Фонограма № 12 (карта пам`яті 720) записана в специфічному аудіо форматі * msq. Відеофонограми №№ 13, 14 (карта пам`яті із реєстр. N? 721) записані в специфічному відеоформаті *.otd.
Фонограми/відеофонограми №№ 1-14 записані без переривань. Програмно-апаратними засобами, що є в розпорядженні експерта, при дослідженні фонограм/відеофонограм №№ 1-14, зафіксованих на картках пам`яті із реєстр. №№ 625, 695, 716, 720, 721 та лазерному диску із реєстр. N? 610, ознак монтажу ні в момент запису, ні після нього - на встановлено.
На фонограмах/відеофонограмах №№ 1-14 супутні сторонні звуки описані в Додатку А в якості коентарю.
У результаті дослідження встановлено, що на фонограмах №№ 1-8 виявлені характерні ознаки, супутні запису усного мовлення по тракту-телефонна лінія. Встановити, проводився запис цих фонограм у відкритому чи закритому акустичному середовищі, не представилось можливим у зв`язку з відсутністю на цих фонограмах будь-яких ознак середовища.
На фонограмах/відеофонограмах №№ 9-14 виявлені ознаки як закритого, так і відкритого акустичного середовищ, зазначені в дослідницькій частині. Встановити основні характеристики приміщення, в яких проводився запис цих фонограм/відеофонограм, не представляється можливим у зв`язку з відсутністю достатньої кількості індивідуалізуючих ознак місця фіксації записів.
Фонограми №№ 1-8 є телефонними перемовами. На відеофонограмах №№ 10, 11, 12, 13 містяться фрагменти телефонних перемов. Джерело фіксації інформації фонограм №№ 1-8, ймовірно, знаходилось у стаціонарному положенні. Джерела фіксації інформації при записі відеофонограм/фонограм №№ 9-14 - переміщувались у динаміці руху особи, у якої ці джерела знаходились (диктор «Невід. 2»). Фонограми №№ 1-8, є телефонними розмовами. На фонограмах №№ 1-8 співбесідники стосовно мікрофона розташовувались, ймовірно, в однакових умовах. На відеофонограмах/фонограмах №№ 9-14 джерела фіксації інформації розташовувались у диктора «Невід.2», тобто диктор «Невід.2» - у безпосередній близькості до пристроїв фіксації інформації, його співрозмовники - у динаміці свого руху розташовувались ситуаційно (від приближення до джерел фіксації інформації до віддалення від них).
Встановити відповідність запису доріжки звуку запису відеоряду на відеофонограмах №№ 10, 13, 14 в момент перемов (діалогів) не представилось можливим у зв`язку з тим, що на відеофонограмах кількість та якість ділянок запису, де не тільки чутно, але й видно обличчя дикторів, за артикуляцією яких можливо було б судити про одночасність запису звуку та відео, - не достатня для категоричного висновку про їх одночасність. На відеофонограмах №№ 9, 11 запис звуку та зображення проводився одночасно.
Слова (фрази, репліки) в розмовах, позначені у текстах розмов на фонограмах №№ 3-8, 10, 11, як «Невід. 1» - належать ОСОБА_9 .
Слова (фрази, репліки) в розмовах, позначені у текстах розмов на фонограмах №№ 3-5, 9-13, як «Невід. 2» - належать ОСОБА_12 .
Слова (фрази, репліки) в розмовах, позначені у текстах розмов на фонограмах №№1, 2, 12, 13, як «Невід. 1» - ймовірно, належать ОСОБА_9 .
ОСОБА_207 участі у розмовах, зафіксованих на фонограмах №№ 1-14 не приймав.
Встановити, чи використовувався радіоканал при записі фонограм №№ 1-8, не представилось можливим у зв`язку з тим, що встановити експертним шляхом, який вид і клас засобів застосовувався для їх фіксації, не представилось можливим. При записі відеофонограм/фонограм №№ 9-14 радіоканал не використовувався.
Усне мовлення ОСОБА_9 (диктора «Невід.1») на фонограмі № НОМЕР_6 є вільним мовленням, на фонограмах №№ 1-8,11-13 ймовірно, є вільним мовленням.
Відповісти на питання: «Чи є розмова ОСОБА_208 , зафіксована на відповідних відеозаписах і звукозаписах (фонограмах) спонтанною, вільною, непідготовленою чи читанням заздалегідь підготовленого та вивченого тексту?», не представилось можливим, оскільки усне мовлення ОСОБА_69 на досліджуваних фонограмах відсутнє.
Усне мовлення ОСОБА_12 (диктора «Невід,2») на фонограмі № НОМЕР_7 є вільним мовленням, на фонограмах №№ 3-5,9-10, 12-13 ймовірно, є вільним мовленням.
Текстове відтворення змісту розмов, які зафіксовані на фонограмах №№ 1-14, зафіксованих на лазерному диску «TDK» DVD-R із реєстр. N? 610 та картах пам`яті із реєстр. №№ 625, 695, 716, 720, 721, наведено в Додатку А до даного висновку.
У зв`язку з тим, що дата та час на пристроях фіксації інформації зазвичай встановлюється користувачем довільно, проводиться або перед початком експлуатації, або при безпосередній роботі з певним пристроєм, та може не відповідати реальним показникам дати та часу, зазначити дату (час) здійснення звуко- та відеозаписів, наданих на дослідження, не представилось можливим. Джерела звуків, супутніх предмету основних записів (наприклад, звукові сигнали, музичні сигнали, шуми тощо) наведено у Додатку А в якості коментаря у круглих дужках - "()", виділені курсивом.
Вирішення питання: «Чи біли виконані записи на певних (описаних у постанові про призначення експертизи обставин?», виходить за межі компетенції експерта у галузі відео-, звукозапису, не є окремим завданням фоноскопічної експертизи - та може бути вирішено слідством/судом самостійно шляхом перегляду/прослуховування наданих відеозаписів.
Встановити: «Який технічний рівень навичок виробників звуко- та відеозаписів, наданих на дослідження?», не представилось можливим у зв`язку з тим, що в характеристиках ауді/відеофайлів відсутні відомості про особу, яка здійснює ці записи. На думку експерта, особа повинна щонайменше мати доступ до пристроїв фіксації інформації та вміти ними користуватись. Соціально-біологічні характеристики дикторів, які приймали участь у розмовах на досліджуваних фонограмах, наведені у дослідницькій частині
Встановити давність виготовлення звуко- відеозаписів, наданих на дослідження, не представилось можливим у зв`язку з тим, що неможливо встановити реальні дату (час) їх здійснення (т. 4 а.с. 53-78).
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», з яких вбачається що визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші, вказані висновки експерта суд взнає недопустимим доказом, оскільки предметом дослідження в них був зміст доказів, визнаних судом недопустимими, оскільки докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
З матеріалів кримінального провадження, досліджених судом, вбачається, що 07.10.2024 року ОСОБА_12 на ім`я начальника УБОЗ ГУМВС в Харківській області було написано заяву про кримінальне правопорушення, в якій ОСОБА_12 просив прийняти міри до Мерефянського міського голови ОСОБА_9 , який незаконно вимагає в нього грошову винагороду в сумі 40 000,00 грн за затвердження мінімальної вартості приміщення котельні за адресою: АДРЕСА_2 , отримання дозволу на її продаж, а також сприяння в забезпеченні підготовки документів на аукціон, який ОСОБА_12 повинен виграти (т. 3 а.с.1).
Сторона захисту просила вилучити вказану заяву з числа доказів, з огляду її недопустимість, як доказу у справі.
Судом встановлено, що рапорт оперуповноваженого УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області від 07.10.2015 року містить резолюцію і штамп про його реєстрацію в ЖЄО під № 402 (копія т.1 а.с. 205).
Згідно з висновком судово-технічної експертизи документів № 2398 від 20.05.2016 року (т. 2 а.с. 115-123) у рукописний текст другої графи запису під № 402 від 07.10.2014, що є на зворотній стороні аркушу 11- наданого для дослідження Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в УБОЗ ГУМВС України в Харківській області за 2014 рік, вносились зміни шляхом підчистки з подальшою дорисовкою. Первинним записом у вказаній графі є текст «07.10.2014 1310».
Встановити, в один чи різні періоди часу виконано рукописний текст в запису під № 420; чи виготовлений рукописний текст у запису № 420 у той час, яким датований; та у який період часу був виконаний рукописний текст у запису № 402, що стосується вказівки часу, не представляється можливим. Встановити послідовність виконання рукописних текстів запису під № 402 у наданому для дослідження Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в УБОЗ ГУМВС України в Харківській області за 2014 рік не представляється можливим.
З показів потерпілого ОСОБА_12 , наданих Фрунзенському районному суду м.Харкова 13.05.2015 року, та прослуханих складом суду в судовому засіданні 21.05.2024 року вбачається, що до приміщення УБОЗу він прийшов вранці і знаходився там десь до 12.00 год. Там написав заяву про кримінальне правопорушення, а гроші йому вручили до обіду, десь о 13.00 год. З УБОЗу на місце зустрічі з «Єршовим» виїхали десь близько 14.00 год., плюс-мінус 30 хвилин.
У даному витягу відсутні дані про час внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до ЄРДР.
За приписами ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), розпочати розслідування.
Отже, початок досудового розслідування пов`язується з надходженням або самостійним виявленням слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Самостійне виявлення кримінального правопорушення з будь-якого джерела слідчим чи прокурором означає, що ці суб`єкти кримінального процесу самі, незалежно від чиїхось заяв і повідомлень, виявляють ознаки кримінального правопорушення, зокрема, під час здійснення досудового розслідування іншого кримінального правопорушення в ході отримання й оцінки відповідних фактичних даних.
Підставою внесення до ЄРДР відповідних відомостей є наявність у них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, про що вже зазначав Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20).
Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та положень про комісії, затвердженої наказом МВС України № 1050 від 19.11.2012 (в редакції від 04.07.2014 року) прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особистості заявника, здійснюється цілодобово негайно тим органом внутрішніх справ, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, або самостійне виявлення слідчим або іншою службовою особою органу внутрішніх справ з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі дії проводяться уповноваженими працівниками чергових частин, а саме, зокрема, старшим інспектором - черговим, інспектором черговим, помічником чергового чергової частини Головного управління боротьби з організованою злочинністю МВС України.
Заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в черговій частині органу внутрішніх справ уповноваженими працівниками чергових частин МВС України, ГУБОЗ МВС України, ГУМВС, УМВС, УБОЗ, органів внутрішніх справ відразу після їх надходження та вносяться до журналу ЄО та інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ, до якої також відразу вносяться усі відомості з журналу ЄО (п. 3.1. Інструкції).
Згідно з п. 3.3. вказаної Інструкції Журнали ЄО заповнюються уповноваженими працівниками чергових частин ГУБОЗ МВС України. Записи за кожною інформацією повинні містити, зокрема, відомості про те хто, коли і в якій формі повідомив про вчинене кримінальне правопорушення, час та дату отримання заяви чи повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення.
Про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО оперативний черговий доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ (п. 3.5. Інстуркції).
Відповідно до п. 3.8. Інструкції датою подання заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події до органів внутрішніх справ вважається дата реєстрації такої заяви чи повідомлення в журналі ЄО органу внутрішніх справ.
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 214 КПК здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не тільки не допускається, а і тягне за собою відповідальність, встановлену законом, тобто обов`язок зазнати осуду з боку держави за протиправну поведінку та перетерпіти встановлені судовим рішенням (або іншим належним актом) обмеження особистих або майнових прав (свобод, інтересів), і законом не встановлено іншої, крім кримінальної, дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної відповідальності чи відповідальності в справі про адміністративне правопорушення.
Попри те, що кримінальний процесуальний закон не визначає критеріїв допустимості доказів у контексті реалізації приписів ст. 86 КПК, вони визначені в доктрині кримінального процесуального права: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.
Загальнопоширеним і в темпоральному аспекті укоріненим у практиці застосування норм кримінального процесуального закону є такий правозастосовний підхід, за яким докази, отримані в кримінальному провадженні з грубим порушенням установленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Натомість жодна норма кримінального процесуального закону не встановлює підстав до визнання доказів недопустимими через те, що в матеріалах кримінального провадження відсутній документ або інший носій інформації, дані з якого про кримінальне правопорушення стали підґрунтям до прийняття уповноваженою особою рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР, або відомості про точну реєстрацію такого документу в Журналі єдиного обліку.
На думку суду, невиконання службовими особами УБОЗу їх обов`язків щодо своєчасної реєстрації заяви, закріплених в положеннях Інструкції, зазначених вище, з урахуванням внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до офіційної реєстрації відповідної заяви не може невілювати факту наявності відповідних матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, на підставі яких внесені відомості про кримінальне правопорушення, до яких відноситься і заява ОСОБА_108 , який під час допиту в судових засіданнях підтвердив факт написання даної заяви саме 07.10.2014 року перед тим, як йому були вручені грошові кошти в сумі 40 0000 грн.
Таким чином, в аспекті реалізації приписів ч. 1 ст. 214 КПК суд не вбачає в цьому провадженні грубого порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на що відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість, як доказу, заяви ОСОБА_12 від 07.10.2014 року та безпідставності внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
У процесі огляду на копіювальному апараті виготовлено 35 аркушів ксерокопій всіх купюр, на яких проставлені підписи понятих, які додаються до даного акту огляду. Всі купюри, які складені в стопку, помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного барвника (порошку) «Світлячок-М» з обох сторін. При освітленні спеціальною лампою помітки по купюрам люмінесцентного барвника (порошку) «Світлячок-М» випромінюють характерне зеленувате світло. До протоколу додається зразок препарату «Світлячок-М», яким були оброблені вищевказані грошові купюри, нанесений на лист аркушу білого кольору, який поміщено до поліетиленового пакету, опечатаного та завіреного підписами понятих та оперативного працівника. Вказані грошові кошти отриманні в УФЗБО ГУМВС України в Харківській області та вручені гр. ОСОБА_12 оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_216 , для проведення заходів з метою отримання даних про факт вимагання від гр. ОСОБА_12 неправомірної вигоди Мереф`янським міським головою ОСОБА_9 через свою довірену особу - приватного підприємця ОСОБА_13 . О 13:57:27 год. 07.10.2014 заявник ОСОБА_12 , припаркувався на парковці супермаркету «ТАВРІЯ-В » по пр. Московському 257 в м. Харкові, в якому за попередньою домовленістю він повинен був зустрітись з довіреною особою Мереф`янського міського голови ОСОБА_217 - приватним підприємцем ОСОБА_13 , щоб передати грошові кошти в сумі 40 000 грн. Після чого телефонує громадянину ОСОБА_13 , щоб повідомити де він знаходиться. 13:58:00 07.10.2014 заявник виходить зі свого автомобіля та йде до автомобіля Тойота Кемрі, на якому приїхав ОСОБА_13 13:58:27 07.10.2014 заявник сідає до вказаного автомобіля де о 13:58:42 07.10.2014 передає грошові кошті громадянину ОСОБА_13 , який отримавши їх перерахував та 14:01:57 07.10.2014 в завуальованій формі по телефону повідомив ОСОБА_9 про те, що він отримав кошті у відповідному розмірі. Близько 14:02:47 07.10.2014 ОСОБА_12 попрощався з ОСОБА_13 та повідомив про те, що передав грошові кошти у розмірі 40 000 грн. ОСОБА_218 . Протокол прочитано вголос, заяв та зауважень з боку учасників не надійшло (т. 3 а.с. 29-66).
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що у матеріалах кримінального провадження має міститися інформація про походження грошових коштів, які використовувалися під час контролю за вчиненням злочину. Ці кошти можуть бути як отримані зі спеціальних фондів органів правопорядку, так і надані особисто заявниками. Використання особистих коштів під час проведення НСРД у виді контролю за вчиненням злочину автоматично не обумовлює недопустимості фактичних даних щодо видачі грошових коштів чи результатів НСРД.
З метою реалізації уповноваженими особами приписів КПК ухвалено й діють спеціальні нормативні акти, які встановлюють підстави та порядок отримання працівниками правоохоронних органів грошових коштів за рахунок видатків спеціального призначення у кримінальному провадженні.
Водночас за приписами ст. 91 КПК джерело походження грошей, які використовуються під час спеціального слідчого експерименту, в рамках якого необхідно здійснити огляд, копіювання, помітку та вручення грошей, не входить у предмет доказування у кримінальних правопорушеннях передбачених ст. 368 КК України.
Приписи статей 103-105, 233, 252 КПК стосовно фіксації ходу і результатів НСРД також не вимагають від органу досудового розслідування зазначати джерело походження грошей як платіжного засобу, який використовується під час проведення слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Не містять таких вимог і приписи статей 246, 271 КПК.
Інформація про джерело походження коштів, які були використані в ході контролю за вчиненням злочину у виді спеціального слідчого експерименту, в рамках якого необхідно здійснити огляд, копіювання, помітку та вручення грошей, набуває значення в контексті перевірки доводів сторони захисту про провокування злочину. Вона має бути оцінена у взаємозв`язку з відомостями, які відображені в процесуальних джерелах доказів, у документах, що є процесуальними підставами до їх отримання, що відтворюють процесуальний шлях отримання доказів стороною обвинувачення.
Об`єднана палата ВС у постанові від 25.09.2023 року у справі № 208/2160/18 звернула увагу на те, що законодавство не встановлює вимог про ідентифікацію відповідним фінансовим органом чи установою грошових коштів за номіналами і номерами купюр до або під час передачі правоохоронному органу, як не встановлює вимог здійснювати такі дії в момент отримання грошей у фінансовій установі і для органу досудового розслідування.
На думку суду, вказане вище виключає обґрунтовані сумніви в законності походження коштів в сумі 20 000, 00 грн, отриманих 07.10.2024 року для використання під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту.
Застосування належної процедури («fair procedure») є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 КПК України та частиною третьою цієї статті.
Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.
У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.
Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.
Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
З доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 07.10.2024 за № 884-14 слідує, що Прокуратурою Харківської області 07.10.2014 винесено постанову про контроль за вчиненням злочину - спеціальний слідчий експеримент, в рамках якого необхідно здійснити огляд, копіювання, помітку та вручення ОСОБА_12 грошових купюр загальною сумою 40 000,00 гривень.
Однак така постанова в матеріалах справи відсутня.
З цього приводу Верховний Суд висловлювався однозначно та не один раз.
Постанова є єдиним процесуальним рішенням прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину. Проведення цієї НСРД на підставі доручення прокурора суперечить приписам ст. ст. 246 і 251 КПК (постанова від 07.10.2020 Справа № 628/3400/15).

Таким чином, за відсутності в матеріалах провадження постанови прокурора про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, неможливо встановити і у якій формі вона мала бути проведена, чи передбачала використання грошових засобів, кому було доручено її проведення та чи було дотримано в цьому випадку порядок і тактику її проведення відповідно до вимог законодавства.

Також слід відмітити, що слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до ЄРДР та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (постанова ККС ВС від 17.01.2019 Справа № 740/1244/16-к).

Однак, з протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 07.10.2024 року вбачається, що виконання доручення старшого прокурора відділу 21/2 прокуратури Харківської області ОСОБА_215 від 07.10.2014 року, в порядку ст. 36 КПК України щодо проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту під час розслідування кримінального провадження № 0000884 від 07.10.2024 року за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України, оперуповноважений почав об 11.05, а закінчив о 14.03, тоді, як відомості про кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР о 12.21 год.

Тобто, вказані дії проводилися частково в ще не розпочатому кримінальному провадженні.

Таким чином, з огляду на викладене вище, доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 07.10.2024 за № 884-14 у межах кримінального провадження №0000884 від 07.10.2014, видне прокурором ОСОБА_220 суд визнає недопустимим доказом. (т. 4 а.с. 79-80)

Складений на виконання вказаного доручення оперуповноваженим УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_121 протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 07.10.2024 року (т. 3 а.с. 29-66), суд також визнає недопустимим доказом з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева», як виконане на підставі недопустимого доказу, а також у зв`язку із тим, що дана процесуальна дія була розпочата об 11.05 год, тоді як відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0000884 внесені в ЄРДР лише о 12.21 год.

У судовому засіданні 13.11.2013 року за клопотанням сторони захисту судом оглянуті грошові кошти, які визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні. Оглядом встановлено, що грошові купюри являють собою українську гривню номіналом 500 гривень кожна в кількості 40 штук з наступними серійними номерами ВД8317309, ЗД 6731366, ЗБ 5042304, ЛГ5780661, ЛВ 0999089, ВБ 3476982, ЗЗ1205046, 3И8296074, ВИ5308652, 3Д8822358, ГТ3160750, 3Г8324139, МВ6996466, ЗФ0956091, ЛА5029190, ЛД3390171, ЛГ 7986592,ВД1783337, ВД5503935, ЛВ6712220, ВИ8951120, ВИ 7335678, ЛВ8489696, ЛА0085822, 334485858, ЛА8709051, МВ8319573, ЛД5424244, МВ1749122, ВЕ3630902, 3И1358069, ЗД3074285, ЛД4653632, 3Д8822319,ЛА6536423, 3Д8583066, 3Ф6991043, 3Д5015044,ВГ1001912, 3Д6796952; 200 гривень кожна, в кількості 100 штук з наступними серійними номерами: ЗЄ5755476, ЄЄ1870067, ЕЩ7194760,КА0797833, ВА 7566590, ЄЯ8381623, ЕБ4707777, МА7553264, ЄГ0422225, ЕЩ8612739, ЕЖ3178941, КВ2707461, КК7251739, КВ 2733065, ЄГ5275485, ЕЩ5879399, ПД5478006, КЛ3122504, ЕД2766014, КЙ0560327, КЙ9903462,КЙ6312869, ЕГ1466589, 3Є0796615, 3Є6364754, BE9363485, BX 8900940, EE6804724, KB8775965, 3Е0324160, КА1891441, 3Д8696881,КК2943661, ЕШ8322623, ВИ 4254446, ЄЖ6255101, ЕЮ1935486, ЕЄ1532289, ЄХ5159003, 3А3574493, ПБ8634477, ЗЄ3444058, ЄЄИ4405565, BX9365011, Є30988145, EЯ161028, ЄB1724426, КК2026926, АА4203473, 3В6776393, ВГ2258922, ЗЗ5736307, EЗ2168938, АБ1081562, EB8463032, ЗB7691730, МА2168618, ЕИ3490516, ЕФ2778113, К33522576, 3Д6051721, ЕШ7845665, ЗB9624338, МБ6167621, ЄX5614779, МА1753654, ЗД2218713, BX1149882, KK9894675, ЄГ9793051, ПА1694882, ЕД5944632, 3А6292622, ЕИ0583779, ЕГ0077195, КИ3353663, ЄШ6323948, ЄЕ8173864, КЖ0581802, КЖ0581801, ЄГ4207083,ПБ1630130, KH4157943, ЄВ6942195, КЖ9640013, А38925062, BA7224153, EE2591047, 3Д1045041, ЕБ9196263, В39649682, ЄЧ1557860, EB5415173, ПБ8328506,ЄД6964378, КЙ4074203, ЄБ8796600, ЕА7902819, МА 1759555, 3Є6364752 на загальну суму 40 000,00 грн.

Захисник обвинуваченого звернула увагу суду на те, що серія однієї з купюр не збігається з її номером, а саме: ЄГ9793051, замість ЕГ9793051 однак фото даної купюри долучене до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 07.10.2024 року (т. 3 а.с. 29-66), та дана по суті описка у процесуальному документі не змінює висновків суду, викладених вище, про недопустимість, як вказаного протоколу, так і грошових коштів у сумі 40 000,00 грн, як доказу у даній справі.

Судом досліджено протокол огляду місця події від 07.10.2024 року (т. 3 а.с. 2-3), з якого вбачається, що у період часу з 14.05 год до 15.16 год. за участю свідка ОСОБА_13 проведено огляд місця події на парковці біля супермаркету «Таврія», розташованого близько перехрестя пр-ту Московського та пр-ту Маршала Жукова, за адресою: пр-т Московський, 257 і відомості про огляд місця події зафіксовані на відеокамеру «Sony…» на флеш карту. Під час огляду виявлено та вилучено: 1) ватний тампон з контрольним зразком; 2) ватний тампон зі змивом з правої руки ОСОБА_13 ; 3) ватний тампон зі змивом з лівої руки ОСОБА_13 ; 4) грошові кошти в сумі 74 грн; 5) пластикова карта КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; 6) пластикова карта КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ; 7) пластикова карта КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 ; 8) посвідчення № НОМЕР_11 на ОСОБА_13 ; 9) пластикова карта КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ; 10) посвідчення водія на ОСОБА_13 ; 11) паспорт на ім`я на ОСОБА_13 ; 12) аркуш з номером телефону; флеш-картка кінгстон; два мобільні телефони Nokia чорного кольору з сім-картками; 13) три сім-карти оператора «Київстар»; 14) технічний паспорт на автомобіль «TOYOTA» д.н. НОМЕР_13 ; 15) два аркуші паперу з записами номерів телефону; 16) гроші в сумі 1000,00 дол США; 17) гроші в сумі 6400,00 грн, грошові кошти в сумі 9600,00 грн; 18) грошові кошти в сумі 2400,00 грн; 19) гроші в сумі 29383,00 грн, мобільний телефон Nokia з сім-картою «Київстар».

Також, у судовому засіданні 10.05.2023 року прокурором надано суду Mikro SD до протоколу огляду місця події від 07.10.2014 року , на якому зафіксовано процес проведення даної слідчої дії. Під час перегляду змісту з вказаного носія інформації судом встановлено, що фактично огляд проводився не тільки на парковці біля супермаркету «Таврія», а і в автомобілі «Тойота Камрі» НОМЕР_13 , яким керував свідок ОСОБА_13 . На відео, оглянутому судом, чітко видно, що в салоні автомобіля на передньому сидінні розсипані гроші номіналом 200 грн, на землі біля автомобіля лежать декілька купюр номіналом по 200 грн. З підлоги переднього водійського сидіння автомобілю вилучено 20 купюр номіналом по 200 грн (4000,00 грн) та 40 купюр номіналом по 500 грн (20 000,00 грн). Також з автомобілю вилучено 48 купюр номіналом по 200 грн (9600,00 грн). Біля автомобілю на землі вилучені 32 купюри по 200 грн (6400,00 грн). Однак відео не містить відомостей, як саме ці кошти опинилися на землі біля автомобілю. При просвічувані лампою ці кошти в деяких місцях світилися зеленим забарвленням. Серії та номери купюр перелічені на відео, співпадають з тими, які зазначені в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 07.10.2024 року (т. 3 а.с. 29-66), На відео також зафіксовано, що під час огляду у ОСОБА_13 були вилучені особисті гроші в сумі: 74 грн (з карманів), 29383,00 грн (з барсетки),1000,00 дол США.

Також, згідно з відео, з автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_13 вилучено: аркуш паперу з номером телефону; флеш-картка кінгстон; два мобільні телефони Nokia чорного кольору з сім-картками; три сім-карти оператора «Київстар».

Таким чином, судом встановлено, що при складанні письмового протоколу огляду від 07.10.2014 року слідча приховала той факт, що даний огляд проводився на парковці біля супермаркету «Таврія», однак охоплював собою і вміст автомобілю «Тойота Камрі» НОМЕР_13 , який використовував ОСОБА_13 , який в свою чергу під час проведення даної дії за його свідченнями та свідченнями понятих ОСОБА_40 та ОСОБА_222 перебував під контролем працівників правоохоронного органу, тобто фактично вважався затриманим.

Необхідно також відмітити, що з проглянутого судом відео вбачається, що фактично під час даної слідчої дії відбувся і особистий ошук свідка ОСОБА_13 (навіть з виворачуванням його карманів та вмісту особистної барсетки) під час якого було вилучено ряд предметів і особисті грошові кошти останнього.

Відповідно до вимог КПК України особистий обшук/обшук особи застосовується до особи, затриманої через підозру у вчиненні кримінального правопорушення або особи, яка бере участь у проведенні обшуку житла або іншого володіння особи (частина восьма статті 191, частини третя, шоста статті 208, частина п`ята статті 236 КПК).

Однак у матеріалах справи відсутній протокол затримання ОСОБА_13 через підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провівши особистий обшук свідка ОСОБА_13 . слідча і оперативні працівники свідомо допускали, що ОСОБА_13 є особою, яка бере участь у проведенні ошуку іншого володіння особи.

Однак слідчу дію під час якої відбувався обшук свідка ОСОБА_13 слідча назвала «оглядом місця події».

Слід зазначити, що відмінним між вказаними слідчими діями є те, що проведення обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено, а регулюється іншими нормами кримінального процесуального закону. З даного приводу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі 755/6685/17 зазначив, що обшук особи фактично не є окремою слідчою дією, а поглинається такою дією, як затримання чи обшук житла (з урахуванням положень ч. 3 ст. 208, ч. 7 ст. 223, ст. 236 України), а тому при проведенні обшуку, за рішенням слідчого чи прокурора, може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Однак при проведенні огляду, за відсутності відповідного протоколу затримання особи, складеного відповідно до вимог ст. 208 КПК України, проведення обшуку особи відбувається всупереч вимогам закону.

Окрім того, свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомив, що згоду на огляд (обшук) автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_13 орган досудового розслідування від нього не отримував.

Докази зворотного в матеріалах кримінальної справи відсутні, як і відсутні докази наявності згоди власника автомобіля на його огляд. Оскільки ОСОБА_13 на відео чітко пояснив, що він не є власником даного автомобіля.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.

За приписами частин 1 і 3 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків установлених ч. 3 цієї статті.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 234 КПК).

Під поняттям обшуку слід розуміти обґрунтовану доказами слідчу (розшукову) дію, яка полягає у примусовому цілеспрямованому обстеженні приміщень, споруд, житла, робочих місць, транспортних засобів, ділянок місцевості, що знаходяться у віданні обшукуваної особи та членів її сім`ї, юридичної особи або окремих громадян із метою знаходження, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, також предметів, документів та речових доказів, що мають значення у кримінальному провадженні.

Метою проведення обшуку є виявлення, фіксація та відшукування відомостей, речей та документів, які мають значення доказу в кримінальному провадженні при розслідуванні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 234 КПК України). Обшук може бути спрямований також на встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Викладений у ч. 1 ст. 234 КПК України перелік об`єктів для відшукування є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, тому межі проведення обшуку можна досить чітко окреслити.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 518/203/17 зазначено, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що під час огляду місця події 07 жовтня 2014 року було проведено не огляд, а фактично обшук автомобіля «Тойота Камрі» НОМЕР_13 та його користувача ОСОБА_13 .

Те, що частина грошей, вилучена на землі біля вказаного автомобіля, висновків суду, викладених вище не спростовує, оскільки у цій справі встановлено, що гроші в сумі 40 000,00 грн, більша частина яких була вилучена в автомобілі, а інша на землі поряд, були передані ОСОБА_13 саме в автомобілі. І відомостей, яким чином частина коштів опинилася на землі, матеріали справи не містять.

Також, необхідно відмітити, що згідно відео, формально дана слідча дія проводилася слідчим, однак фактично активні дії в ній виконувати оперативні працівники, які хоча і зазначені в протоколі, однак щодо яких в матеріалах справи відсутні відомості про надання письмового доручення їм слідчою на участь у слідчих (розшукових) діях в кримінальному провадженні №0000884, як це передбачено ч. 1 ст. 41 КПК України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про недотримання органом досудового слідства процедури та порядку огляду і відповідно незаконності проведення фактично обшуку в машині, яку використовував свідок ОСОБА_13 та особистого обшуку останнього.

Навіть за умов, що огляд цього автомобіля підпадав під визначення «невідкладного випадку» у значенні частини третьої статті 233 КПК, звернення до слідчого судді постфактум відповідно до вимог цього положення було обов`язковим. За відсутності ухвали слідчого судді, отриманої в порядку, передбаченому цим же положенням, результати такого огляду не можуть бути визнані допустимими доказами.

Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування та досліджених судом доказів у справі, у кримінальному провадженні № 0000884 слідчим та прокурором не використано своє право на звернення в порядку ч.3 ст.233 КПК України до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, який відбувся 07.10.2024 року, що свідчить про порушення стороною обвинувачення вимог ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст.237 КПК України.

Аналогічна позиція висловлена ВС у справі № 591/6423/15-к в постанові від 13.05.2020 року.

Окрім того, ВС у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к, зазначив, що для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду житла чи іншого володіння особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмової згоди.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про те, що протокол огляду місця події від 07 жовтня 2014 року (т. 3 а.с. 2-3) та Mikro SD до протоколу огляду місця події від 07.10.2014 року (т.9 а.с.107) є недопустимими доказами, оскільки цю слідчу дію проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Згідно висновку судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв за експертною спеціальністю 8.11 № 167 від 04.11.2014 року на поверхні грошових купюр сумою 24 000, 9600, 6400 гривень, на ватних тампонах зі змивами з долоней рук ОСОБА_13 , а також на аркуші паперу, представленому у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини неорганічної природи, яка люмінесціює яскраво-зеленим кольором. На поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. Нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні грошових купюр сумою 24 000, 9600, 6400 гривень, нашарування спеціальної хімічної речовини, що виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з долоней рук ОСОБА_13 , мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленої у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні аркуша паперу білого кольору (т. 3 а.с. 24-28).

Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи № 12131 від 06.02.2015 року зміст телефонної книги мобільного телефону Nokia моделі С5-00 ІМЕІ НОМЕР_14 та мобільного телефону Nokia моделі 2700с-2 ІМЕІ НОМЕР_15 наведено в додатку А на оптичному диску. Встановити зміст телефонної книги мобільного телефону Nokia моделі 520 IMEI НОМЕР_16 не представилося можливим через відсутність в розпорядженні експерта апаратно-програмних засобів для отримання інформації стосовно змісту телефонної книги з даної моделі мобільного телефону. Зміст журналів вхідних, вихідних та пропущених дзвінків, в тому числі видалених, в мобільних телефонах Nokia моделі С5-00 ІМЕ НОМЕР_14 та Nokia моделі 2700с-2 IMEI НОМЕР_17 наведено в додатку А на оптичному диску. Встановити зміст журналів вхідних, вихідних та пропущених дзвінків, в тому числі видалених, в мобільному телефону Nokia моделі 520 IMEI НОМЕР_16 не представилося можливим через відсутність в розпорядженні експерта апаратно-програмних засобів для отримання інформації стосовно змісту журналів дзвінків з даної моделі мобільного телефону. Зміст SMS-повідомлень, в тому числі видалених, в пам`яті мобільних телефонів Nokia моделі С5-00 IMEI НОМЕР_14 та Nokia моделі 2700c-2 IMEI НОМЕР_14 наведено в додатку А на оптичному диску. Засоби обміну миттєвими повідомленнями WhatsApp, Viber, Skype та аналогічні в мобільних телефонах відсутні. Встановити зміст SMS-повідомлень, в тому числі видалених, історії переписки в додатках WhatsApp, Viber, Skype та інших додатках, що призначені для пересилання повідомлень або файлів, в мобільному телефоні Nokia моделі 520 IMEI НОМЕР_16 не представилося можливим через відсутність в розпорядженні експерта апаратно-програмних засобів для отримання інформації стосовно вказаних засобів переписки абонентів з даної моделі мобільного телефону. Фото та відеозаписи, що містяться в мобільних телефонів Nokia моделі 520 IMEI НОМЕР_16 , Nokia модель 2700с-2 ІМЕ НОМЕР_14 та Nokia модель С5-00 IMEI НОМЕР_14 наведено в додатку А на оптичному диску. Зміст телефонної книги, що міститься області пам`яті SIM-картки № 160435952F наведено в додатку А на оптичному диску. Зміст телефонної книги, що міститься області пам`яті SIM-картки № 218862033F наведено в додатку А на оптичному диску. Зміст телефонної книги, що міститься області пам`яті SIM-картки № 218862124F наведено в додатку А на оптичному диску (т. 4 а.с. 39-48).

Відповідно до протоколів від 03.02.2015 року слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_10 оглянув та визнав речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000884 від 07.10.2014 наступні предмети та документи: 1) заздалегідь ідентифіковані засоби - грошові кошти в сумі 40 000 гривень з яких номіналом по 500 гривень 40 купюр серійні номери: ВД8317309, ЗД6731366, 3Б5042304, ЛГ5780661, ЛВ0999089, ВБ3476982, ЗЗ1205046, ЗИ8296074, ВИ5308652, 3Д8822358, ГТ3160750, 3Г8324139, МВ6996466, ЗФ0956091, ЛА5029190, ЛД3390171, ЛГ7986592, ВД1783337, ВД5503935, ЛВ6712220, ВИ8951120, ВИ7335678, ЛВ8489696, ЛА0085822, ЗЗ4485858, ЛА8709051, МВ8319573, ЛД5424244, МВ1749122, ВЕ3630902, ЗИ1358069, ЗД3074285, ЛД4653632, ЗД8822319, ЛА6536423, ЗД8583066, ЗФ6991043, ЗД5015044, ВГ1001912, 3Д6796952; номіналом по 200 гривень кожна, в кількості 100 купюр серійні номери: 3Є5755476, ЄЄ1870067, ЕЩ7194760, КА0797833, ВА7566590, ЄЯ8381623, ЕБ4707777, МА7553264, ЄГ0422225, ЕЩ8612739, ЕЖ3178941, КВ2707461, КК7251739, КВ2733065, ЄГ5275485, ЕЩ5879399, ПД5478006, КЛ3122504, EД2766014, КЙ0560327, КЙ9903462, КЙ6312869, ЕГ1466589, ЗЄ0796615, ЗЄ6364754, BE9363485, BX8900940, EE6804724, KB8775965, ЗЕ0324160, КА1891441, ЗД8696881, КК2943661, ЕШ8322623, ВИ4254446, ЕЖ6255101, ЕЮ1935486, ЕЄ1532289, ЄX5159003, ЗА3574493, ПБ8634477, 3Є3444058, ЄИ4405565, BX9365011, ЄЗ0988145, ЕЯ8161028, ЄВ1724426, КК2026926, АА4203473, ЗВ6776393, ВГ2258922, ЗЗ5736307, EЗ2168938, AБ1081562, EB8463032, ЗB7691730, MA2168618, ЕИ3490516, ЕФ2778113, КЗ3522576, ЗД6051721, ЕШ7845665, ЗВ9624338, МБ6167621, ЄХ5614779, МА1753654, ЗД2218713, BX1149882, KK9894675, ЕГ9793051, ПА1694882, ЕД5944632, ЗА6292622, ЕИ0583779, ЕГ0077195, КИ3353663, ЕШ6323948, ЄЕ8173864, КЖ0581802, КЖ0581801, ЄГ4207083, ПБ1630130, КН4157943, ЄВ6942195, КЖ9640013, АЗ8925062, ВА7224153, ЄЄ2591047, ЗД1045041, ЕБ9196263, ВЗ9649682, ЄЧ1557860, ЕВ5415173, ПБ8328506, ЄД6964378, КЙ4074203, ЄБ8796600, ЕА7902819, MA1759555, ЗЄ6364752; 2) контрольний зразок ватного тампона; 3) ватний тампон зі змивами з правої руки ОСОБА_13 ; 4) ватний тампон зі змивами з лівої руки ОСОБА_13 ; 5) паперовий аркуш зі зразком спеціальної речовини люмінофору; 6) мобільний телефон «Нокіа» imei 35/ НОМЕР_18 з сім-картою оператора «МТС» НОМЕР_19 ; 7) аркуш жовто-синього кольору с номером телефону НОМЕР_20 ; 8) micro SD Transcend 8 Gb з перехідником Kingston; 9) сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_21 ; 10) сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_22 ; 11) мобільний телефон «Нокіа» модель 2700с-2 імеі354192/ НОМЕР_23 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_24 ; 12) мобільний телефон «Нокіа» модель С5-00 імеі НОМЕР_25 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_26 ) мобільний телефон «Нокіа» модель 520 ітеі НОМЕР_16 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з micro SD 8 Gb; 14) два аркуші паперу з рукописним текстом, номерами телефонів та іменами ( т. 4 а.с. 1-6).

У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Ця доктрина зводиться до того, що, якщо доказове «дерево» є отруйним, то те ж саме стосується і його «плода». Тобто, якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж. Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них.

Таким чином, враховуючи те, що суд визнає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 07.10.2014 в ході якого були вилучені грошові кошти в сумі 40000,000 грн. та інші предмети, викладені вище, суд із застосуванням доктрини «плодів отруєного дерева» визнає недопустимими також всі докази, пов`язані із дослідженням предмету злочину та здійсненими з ними процесуальними діями та дослідженням вилучених під час огляду інших предметів, а саме: протоколи від 03.02.2015 року, складені слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_10 про огляд та визнання речовими доказами, в частині огляду та визнання речовими доказами предметів, вилучених під час огляду місця події 07.10.2014 року на парковці біля супермаркету «Таврія», розташованого близько перехрестя пр-ту Московського та пр-ту Маршала Жукова, за адресою: пр-т Московський, 257 (т. 4 а.с.1-6), висновок судової експертизи спеціальних хімічних речовин та речовин хімічних виробництв за експертною спеціальністю 8.11 № 167 від 04.11.2014 року (т. 3 а.с. 24-28), висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 12131 від 06.02.2015 року (т. 4 а.с. 39-48).

Визнаючи вищенаведені докази недопустимими, суд не знаходить жодних виключень для незастосування правила «плодів отруєного дерева» щодо них, оскільки відомості про факти, які зафіксовано у даних доказах неможливо отримати з іншого джерела доказування чи доказів які надані суду та є допустимими, ніж першочергового недопустимого доказу, або підтвердити їх достовірність іншими наявними допустимими доказами у справі. Також, суд не вбачає і «неминучого виявлення» відомостей, які вони містять із іншого джерела доказування або у будь-який інший не заборонений законом спосіб, а відтак вважає, що доказова якість цих доказів неминуче втрачена, через істотні порушення прав людини, а використання таких доказів у процедурі доказування призведе до не справедливості судового розгляду у цьому кримінальному провадженні та неминуче призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, судом досліджено протокол огляду місяця події від 07.10.2014 року, згідно відомостям з якого, місцем огляду був кабінет Мереф`янського міського голови . Під час огляду виявлено: 1) три щонедільника з чорновими записами; 2) дві записні книжки з чорновими записами; 3) два зошити з чорновими записами; 4) два блокноти з чорновими записами; 5) два оптичних диски; 6) недільний план; 7) три візитниці; 8) перекидний календар; 9) телефонний довідник з чорновими записами; 10) декларація на ім`я ОСОБА_9 за 2012 рік; 11) три повідомлення на ім`я ОСОБА_9 з Харківського РВ, 12) витяг з ЄРДР № 0002834; 13) протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; 14) 53 листи формату А-4 з чорновими записами; 15) 18 листів малого формату з чорновими записами; 16) підставка з письмового столу з візитівками; 17) DVD model:SD-916A № 89 (т. 10 а.с. 200-204).

Надаючи оцінку вказаному доказу, суд має вирішити, чи поширюються гарантії, передбачені статтею 30 Конституції України, статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також статями 13, 233, 235 КПК України на обшук у службовому кабінеті, що розташований у державному органі влади і, таким чином, чи можуть бути докази, отримані під час такого обшуку, визнані недопустимими відповідно до пункту 1 частини 2 статті 87 КПК.

На вказане звернута увага у постанові ВС від 17 січня 2023 року по справі №648/1543/15-к.

Так, стаття 223 КПК захищає особу від необґрунтованого втручання державними органами у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Також, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пеєв проти Болгарії» розглянув обшук, що проводився в кабінеті у приміщенні прокуратури, тому його висновки дотичні до обставин цієї справи.

У справі «Пеєв проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов висновку, що для визначення, чи відбувається втручання у приватне життя внаслідок обшуку у службовому приміщенні, слід застосовувати критерій «розумного очікування конфіденційності».

Тобто, якщо обставини справи свідчать про те, що особа має підстави розумно очікувати на приватність при використанні приміщення або будь-яких елементів приміщення, то на приміщення або відповідну його частину поширюються гарантії від втручання у приватне життя.

У даній же справі, огляд, а по суті обшук проводився у службовому кабінеті, який був наданий ОСОБА_9 для виконання його службових обов`язків міського голови. Ніщо в матеріалах справи не свідчить про якісь обставини, які давали б можливість обвинуваченому розумно розраховувати на можливість використовувати кабінет для свого приватного життя та/або на збереження конфіденційності в межах службового кабінету, або вирішувати, коли і яким чином надавати до нього доступ.

Цей огляд жодним чином не стосувався будь-яких елементів кабінету, де могли зберігатися особисті речі чи документи засудженого, у разі чого могло б виникнути питання про порушення прав засудженого з погляду «розумного очікування конфіденційності».

За таких обставин суд вважає, що на службовий кабінет обвинуваченого ОСОБА_9 не поширювалися гарантії, передбачені згаданими положеннями Конституції України, Конвенції та КПК, і проведення в ньому слідчої дії не вимагало дозволу суду, передбаченого статтею 235 КПК. Відповідно, Суд доходить висновку, що положення пункту 1 частини 2 статті 87 КПК не застосовні у обставинах цієї справи. Суд також не вбачає інших підстав визнати відомості, отримані під час оскарженої слідчої дії, недопустимими доказами.

Проте, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ч. 1 ст. 85 КПК).

Відповідно до протоколів від 03.02.2015 року слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_10 оглянув та визнав речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000884 від 07.10.2014 наступні предмети та документи: 15) щоденник синього кольору з черновими записами на 112 арк.; 16) щоденник червоного кольору з черновими записами на 96 арк.; 17) щоденник коричневого кольору з черновими записами на 202 арк.; 18) дві записні книжки з чорновими записами на 7-м та 8-м арк. відповідно; 19) два зошити різнокольорові з чорновими записами на 40 арк. (зошит №1) та 96 арк. з прикріпленими 10-ми арк. різного формату; 20) блокнот розмірами 25х18 см в пластиковій обкладинці чорного кольору з чорновими записами на 105 арк.; 21) блокнот в обкладинці темно-синього кольору розмірами 20х10 см 3 чорновими записами на 68 арк.; 22) DVD+R диск об`ємом 4.7 Gb з написом «вибори 2010»; 23) CD-R диск об`ємом 700 Mb; 24) тижневий план на 4-х арк. з чорновими записами; 25) візитниця чорного кольору розмірами 26х16 см в обкладинці зі шкіри чорного кольору з візитками в кількості 200 шт.; 26) візитниці чорного кольору розмірами 19х11 см в обкладинці зі шкіри чорного кольору з візитками в кількості 100 шт.; 27) перекидна металева візитниці чорного кольору з візитками в кількості 80 шт.; 28) перекидний настільний календар з чорновими записами, поміщений до дерев`яної підставки з дерева за 2012 рік; 29) телефонний довідник для службового користування 2011, «Харківська районна державна адміністрація» з чорновими записами на 30 арк.; 30) декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового в характеру за 2013 рік ОСОБА_9 на 5 арк.; 31) три листа на ім`я ОСОБА_9 від імені начальника Харківського РВ ОСОБА_223 на 3-х арк..; 32) витяг з ЄРДР N?0002834 від 11.07.2014 на 1 арк.; 33) протокол допиту свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №00000858 від 01.03.2014 на 3 арк.; 34) полімерний файл з візитками в кількості 40 шт.; 35) 53 аркуші формату А-4 з черновими записами; 36) 18 листів малого формату з чорновими записами; 37) DVD model:SD-916A № 89 чорного кольору ( т. 4 а.с. 1-6).

Ці речі, як слідує з матеріалів кримінального провадження, досліджених судом, вилучені під час огляду місця події зі службового кабінету Мереф`янського міського голови 07.10.2014 року.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що вилучені під час вказаної слідчої дії, предмети прямо чи непрямо, або в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, або мають інше значення для кримінального провадження, в тому числі для підтвердження достовірності чи можливості чи неможливость використання інших доказів.

Таким чином, усі вищеперераховані судом докази, вилучені під час огляду місця події зі службового кабінету Мереф`янського міського голови 07.10.2014 року, суд визнає неналежними.

З цих же підстав суд визнає неналежним і такий доказ, як висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № 12130 від 08.01.2015 року в області даних НЖМД, предметом якої був пристрій Samsung моделі ST1000DM005 серійний номер НОМЕР_27 , на якому містяться відеофайли з камер відеоспостереження в період з 14.07.2014 року 14:00:00 по 02.10.2014 року 11:00:00. Також встановлено, що записи з камер відеоспостереження проводилися в приміщенні кабінету з двох камер розташованих в різних місцях даного кабінету. При дослідженні відео реєстратора DVR моделі SD-916А серійний номер НОМЕР_28 було встановлено, що обсяг відеофайлів становить 1 ТБ. У зв`язку з тим, що обсяг відеофайлів становить 1ТБ та у зв`язку з тим, що клопотання про уточнення періоду за який необхідно скопіювати відеофайли не було задоволено, скопіювати дані відеофайли не представляється можливим. Відеофайли можуть бути скопійовані після надання у розпорядження експерта, накопичувача не менше 1ТБ (т. 4 а.с.39-41), оскільки матеріали справи не містять доказів того що висновки даної експертизи прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, мають інше значення для кримінального провадження, в тому числі для підтвердження достовірності чи і можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи № 12132 від 06.02.2015 року зміст телефонної книги мобільного телефону Nokia моделі С5-00 ІМЕІ 351685/05/802921/9 наведено в додатку А на оптичному диску. Зміст журналів вхідних, вихідних та пропущених дзвінків, в тому числі видалених, в мобільному телефоні Nokia моделі С5-00 ІМЕ 351685/05/802921/9 наведено в додатку А на оптичному диску. Зміст SMS-повідомлень, в тому числі видалених, в пам`яті мобільного телефону Nokia моделі С5-00 МЕІ 351685/05/802921/9 наведено в додатку А на оптичному диску. Засоби обміну миттєвими повідомленнями WhatsApp, Viber, Skype та аналогічні в мобільних телефонах відсутні. Фото та відеозаписи, що містяться в пам`яті мобільного телефону Nokia модель С5-00 II 354847/603310/2 наведено в додатку А на оптичному диску (т. 4 а.с. 49-52).

Судом досліджено ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.11.2014 року (справа № 646/12830/14-к), якою задоволене клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області молодшого радника юстиції ОСОБА_224 та надано останньому дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , за місцем знаходження суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_20 (код НОМЕР_29 ), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме з- метою виявлення та вилучення документів та чорнових записів, що підтверджують проведення оцінки об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , а також внесення змін до звіту про оцінку вказаного майна, виявлення та вилучення електронних носіїв інформації, в тому числі і серверів, комп`ютерної техніки, на яких міститься інформація про оцінку зазначеного об`єкту нерухомості, речей та документів, що можуть містити відомості про вчинення ОСОБА_9 чи посадовими особами Мереф`янської міської ради інших кримінальних правопорушень, та що можуть містити відомості, що викривають їх співучасників, та можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні (т. 3 а.с. 128-130).

З протоколу обшуку від 26.11.2014 року вбачається, що старший оперуповноважений ВОВС УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_225 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000884 від 07.10.2014 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.11.2014 року в період з 08.55 до 11.10 год. За участю ОСОБА_20 , 1982 р.н., ОСОБА_226 , 1970 р.н., за участі інших осіб: ВОВС УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_227 , ВОВС УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_228 , в присутності понятих ОСОБА_229 та ОСОБА_230 , без фіксації технічними засобами, провів обшук за адресою: АДРЕСА_6 . Під час обшуку приміщення було виявлено та вилучено: 1) ноутбук АСЕR, серійний номер НОМЕР_30 , на якому містяться файли стосовно проведення оцінок майна ОСОБА_20 та безпосередньо оцінки об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) флеш-карта Transcend 8Gb, на якій містяться факти стосовно проведених оцінок об`єктів нерухомості; 3) договір № 2/09-2014 від 03.09.2014 року на 2 ар; 4) копія свідоцтва про право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 ) на 2 арк; 5) лист № 14 від 03.09.2014; 6) Лист Мереф`янської міської ради № 23 69 від 03.09.2024 на арк; 7) Акт здачі-прийняття робіт від 08.09.2014 № 2/09-2014 на 1 арк; 8) рішення Мереф`янської міської ради про надання дозволу на проведення оцінки будівлі за адресою: АДРЕСА_2 на 1 арк; 9) Лист Мереф`янської міської ради№ 2386 від 03.09.2014 на 1 арк; 10) копія технічного паспорту котельні за адресою: АДРЕСА_2 на 3 арк; 11) файл з документами щодо оцінки приміщення за адресою: АДРЕСА_7 на 6 арк; 12) файл з документами щодо оцінки приміщення за адресою: АДРЕСА_8 на 11 арк; 13) документи щодо оцінки об`єкта по АДРЕСА_7 на 9 арк; 14) файл з документами щодо оцінки приміщення за адресою: АДРЕСА_9 на 10 арк (т. 3 а.с. 131-134).

З протоколу огляду предметів (документів) від 04 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 135-243) вбачається, що слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_10 , на підставі ст. 100 КПК України в період часу з 14 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин провів огляд предметів, які були вилучені 26.11.2014 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 .

Проведеним оглядом встановлено: 1) оригінал договору N?2/09-2014 про проведення незалежної оцінки б/н від 03.09.2014 на 2 арк. Предметом договору є виконання робіт на проведення незалежної оцінки об`єкту комунального майна, а саме нежитлової будівля колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) акт N?02-09-2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) б/н від 08.09.2014 на 1 арк.; 3) повідомлення N?2369 від 03.09.2014 на ім`я ФО-П ОСОБА_20 про результати проведення конкурсу з відбору суб`єкта оціночної діяльності на 1 арк.; 4) повідомлення №2386 від 03.09.2014 на ім`я ФО-П ОСОБА_20 на 1 арк.; 5) копія свідоцтва про право власності від 20.06.2012 (нежитлова будівля, колишньої котельні, АДРЕСА_2 ) на 1 арк.; 6) копія витягу про державну реєстрацію прав (нежитлова будівля, колишньої котельні, АДРЕСА_2 ) на 1 арк.; 7) запит № 14 від 03.09.2014 на проведення рецензії звіту оцінки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 на 1 арк.; 8) рішення б/н від 18.07.2014 про надання дозволу на проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується до відчуження на 1 арк.; 9) копія технічного паспорту на виробничий будинок - котельня за адресою: АДРЕСА_2 на 3 арк.; 10) флеш-карта Transcend 8Gb білого кольору. При перегляді електронних файлів, які містяться на вказаній флеш-карті, встановлено, що вона містить електронний файл «Мерефа, вул. Озерянська 38-А (1) (NXPowerLite)», який містить звіт про оцінку майна за адресою: АДРЕСА_2 на 53 аркушах та електронний файл «Рецензия Озерянская 38-А», який містить рецензію на звіт про незалежну оцінку про оцінку майна нежитлової будівля за адресою: АДРЕСА_2 на 5 аркушах. Вказані файли роздруковуються та долучаються до протоколу огляду; 11) ноутбук АСЕR Aspire El-570G чорного кольору. Переглядом електронних файлів, які містяться на жорсткому диску ноутбуку встановлено, що на локально диску D мститься папка «оценка выкуп Оперянска» 38-А» (шлях до папки: Комп`ютер - Локальний лиск D - папка «работа оценка» - папка «работа 2014» - папка «8сентибрь» - папка «оценка выкуп Очерянская 38-4»). Папка «оценка выкуп Озерянская 38-А» містить чотири файли, а саме: фай - «D_O_G_O V_I_R na otsinku vikup(1)», файл - «Мерефа, пул. Озерянська 38-A(1) (NXPowerLite)», файл - «Мерефа, пул. Озерянська 38-А(1)», файл - «Рецензія Озерянська 38-А», а також три папки: 1 - «документы на конкурс», 2 «документы Озерянская», 3 «фото Озерянская». Папка «документы на конкурс» місить три сканкопії документів, в саме: сертифікату N?15994/14 від 04.02.2014, свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності № 11889 від 24.12.2013 та кваліфікаційного свідоцтва оцінювача. Також дана патка містить 6 текстових файли під назвами «Заява», «Ін форм про претендента», «Мереф», «Опис підтвердних документів», «Пропозиція1» та «супровідний лист28». Папка «документи Озерянская» містить 5 сканфайлів документа, а саме технічного паспорту нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , сканфайл свідоцтва про право власності від 20.06.2012 (нежитлова будівля, колишньої котельні, АДРЕСА_2 ), сканфайл витягу про державну реєстрацію прав (нежитлова будівля, колишньої котельні, АДРЕСА_2 ), сканфайл рішення б/н від 18.07.2014 про надання дозволу на проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується до відчуження. Папка «фото Озерянская» містить 20 фотографій нежитлової будівлі та прилеглої території; 12) Копія рішення N?70 від 10.04.2014 «Про надання згоди на оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , та дозволу на укладання договору оренди цих приміщень ВКП «Служба замовник» на 1 аркуші; 13) Копія технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_7 на 5 арк.; 14) Договір N?1/09-2014 від 03.09.2014 про проведення незалежної оцінки на 2 арк.; 15). Акт N?01/09-2014 від 08.08.2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на 1 арк.; 16) Копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САМ N?090740 на 1 арк.; 17) Рішення б/н від 18.07.2014 «Про надання дозволу на проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , що пропонується до відчуження» на 1 арк.; 18) Копія технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_8 на 4 арк.; 19) Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ N?983846 на 1 арк.; 20) Повідомлення №2370 від 03.09.2014 на 1 арк.; 21) Акт № 3/09-2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.09.2014 на 1 арк.; 22) Договір № 3/09-2014 на проведення незалежної оцінки від 19.09.2014 на 3 арк.; 23) Акт №1/10-2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.10.2014 на 1 арк.; 24) Договір № 01/10-2014 про проведення незалежної оцінки від 07.10.2014 на 3 арк.; 25) Супровідний лист №14 від 19.11.2014 на 1 арк.; 26) Акт N?01/06-2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.07.2014 на 1 арк.; 27) Договір N?01/06-2014 від 11.07.2014 про проведення незалежної оцінки на 2 арк.; 28) Повідомлення N?11 від 11.07.2014 на 1 арк.; 29) Копія договору N?36 про упорядкування плати за користування земельною ділянкою до укладання договору оренди та його державної реєстрації від 14.02.2013 на 1 арк.; 30) Копія розрахунку розміру плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в межах населеного пункту на території Мереф`янської міської ради, грошова оцінка якого не виконана станом на 01.01.2013 на 1 арк.; 31) Збірник №1 укріплених показників на 1 арк.; 32) Інтернет-роздруківка на 1 арк.; 33) Бланк оцінщика ОСОБА_231 на 1 арк.

Під час огляду відео- та фотозйомка не застосовувалася, з документів, вказаних в п.п. 12-33 зроблені ксерокопії за допомогою принтера Samsung SCX-4300 та долучені до протоколу огляду. Документи, вказані в п.п.1-9 протоколу долучені до протоколу без зняття з них копій.

Оцінюючи на предмет допустимості досліджені судом докази, перелічені вище, такі як: протокол обшуку від 26.11.2014 року (т. 3 а.с. 131-134) та протокол огляду предметів (документів) від 04 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 135-243) суд виходить з наступного.

З протоколу обшуку вбачається, що він проведений оперуповноваженими ВОВС УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області, проте як в ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.11.2014 року (справа № 646/12830/14-к) чітко зазначено про надання дозволу на проведення обшуку у ФОП ОСОБА_20 . старшому слідчому другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області молодшого радника юстиції ОСОБА_232 . Однак з протоколу обшуку вбачається, що вказана посадова особа під час проведення обшуку 26.11.2024 року присутня не була.

06 грудня 2021 року Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в рамках справи № 663/820/15-к досліджувала питання щодо допустимості протоколу обшуку, як доказу у кримінальному провадженні, у разі проведення обшуку оперативним працівником за дорученням слідчого та констатувала, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 236 КПК України дає підстави для висновку про те, що виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Порядок проведення обшуку детально регламентований кримінальним процесуальним законом. Так, відповідно до статей 234, 235 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. Ухвала слідчого судді має містити відомості про строк дії ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Попри загальну норму про те, що оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, органів Державного бюро розслідувань, органів Бюро економічної безпеки України, органів Державної прикордонної служби України, органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч. 1 ст. 41 КПК України), ч. 1 ст. 236 КПК України закріпила норму, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором, винятків для оперативних підрозділів не передбачено.

У жодній іншій статті КПК України, яка стосується порядку проведення слідчих (розшукових) дій, аналогічної норми немає.

Отже, системний аналіз п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 235, ст. 236 КПК України дозволяє зробити висновок про те, що виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Таким чином, загальні положення ст. 223 КПК України не вказують на можливість передоручення виконання ухвали слідчого судді. Стаття 235 КПК України взагалі позбавляє слідчого суддю можливості дати доручення оперативному підрозділу чи його співробітнику на виконання ухвали про обшук. Спеціальна норма ст. 236 КПК України чітко визначає суб`єктів виконання ухвали, де не вказані співробітники оперативних підрозділів.

Виходячи із положень, викладених вище суд визнає протокол обшуку від 26.11.2014 року (т. 3 а.с. 131-134) та протокол огляду предметів (документів) від 04 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 135-243) недопустимим доказом, оскільки обшук житлового приміщення проведений неуповноваженою особою, а протокол огляду складений на підставі недопустимого доказу.

З цих же підстав суд, з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева» визнає недопустимими і всі докази, здобуті під час обшуку від 26.11.2014 року (т. 3 а.с. 131-134) та оглянуті слідчим 04 грудня 2014 року (т. 3 а.с. 135-243).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_25 на знімку № 2 упізнала чоловіка, з яким виїздила для огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Про цю особу вона повідомляла під час її допиту в якості свідка 03.02.2015. Вказану особу упізнала за рисами обличчя та наявністю бороди. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 2 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 4 а.с. 7-10).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_25 нікого не упізнала на пред`явлених знімках. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 3 зображений ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 4 а.с. 11-14).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_28 нікого не упізнав на пред`явлених знімках. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 2 зображений ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 4 а.с. 15-18).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_28 на знімку № 3 упізнав чоловіка, з яким бачився на подвір`ї Мереф`янської міської ради та про яку розповідав під час допиту 03.02.2015 року. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 3 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 4 а.с. 19-22).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_52 на знімку № 2 упізнала чоловіка, якого бачила 06.10.2014 року в кабінеті Мереф`янського міського голови ОСОБА_9 та про якого повідомляла під час допиту в якості свідка 03.02.2015 року. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 1 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 4 а.с. 23-26).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_52 нікого не упізнала на пред`явлених знімках. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 4 зображений ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 4 а.с. 27-30).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_43 на знімку № 1 упізнала чоловіка, якого бачила 12.06.2014 року та 26.06.2014 року в Мереф`янській міській раді. Вказаний чоловік записувався на прийом до голови ради ОСОБА_9 та був в нього на прийомі. Про цього чоловіка повідомляла в своїх показах під час допиту в якості свідка 03.02.2015 року. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 1 зображений ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 4 а.с. 31-34).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2015 року вбачається, що свідок ОСОБА_43 нікого не упізнала на пред`явлених знімках. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото № 4 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 4 а.с. 35-38).

Ці впізнання проводилися для встановлення того, коли і в який час ОСОБА_18 та ОСОБА_233 контактували з працівниками Мереф`янської міської ради та безпосередньо ОСОБА_9 .

Для вирішення питання конкретності пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, з огляду на те, як воно викладено в обвинувальному акті, на думку суду, важливим є дослідження самої процедури відчуження комунального майна, в даному випадку, нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 .

Та оскільки стороною обвинувачення не надано суду відповідних доказів для з`ясування вказаних вище обставин, суд вважає належними та допустимими ті докази, які надані стороною захисту в судовому засіданні 01.04.2016 року та ухвалою суду, постановленою на місці, долучені до матеріалів справи (т. 2 а.с. 92).

З матеріалів справи, досліджених судом, вбачається, що ще 23.08.2012 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області (ХХІІІ сесія ради VІ скликання) прийняте рішення «Про відчуження нежитлових будівель колишніх котелень», яким ухвалено, зокрема, здійснити по оціночній вартості відчуження нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , площею 114, 5 кв.м. (т. 1 а.с. 86).

Нежитлова будівля колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.06.2012 року та Витягу про державну реєстрацію прав № 34566152 від 20.06.2012 року є власністю територіальної громади м.Мерефа в особі Мереф`янської міської ради (т. 2 а.с. 72-73).

Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (ХХХVІІІ сесії, VІ скликання) від 01.11.2013 року затверджено Порядок відчуження майна, що є комунальною власністю територіальної громади міста Мерефа (т. 2 а.с. 57).

З наданих стороною захисту доказів судом встановлено, що першим етапом після прийняття рішення про відчуження вказаної котельні є процедура відбору суб`єкта оціночної діяльності, для чого Рішенням Мереф`янської міської ради № 69 від 10.04.2014 року вирішено створити та затвердити персональний склад постійно діючої комісії з питань конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності та виконавців робіт із землеустрою при виконавчому комітеті ради . Контроль за виконанням даного рішення покладено на першого заступника міського голови ОСОБА_234 . Рішення підписане головою ради ОСОБА_9 .

До складу даної комісії увійшли: завідувач відділу соціально-економічного розвитку та інфраструктури міста ОСОБА_21 (голова комісії), завідувач юридичного відділу ОСОБА_235 (заступник голови комісії), головний бухгалтер ОСОБА_236 (секретар комісії), завідувач загального відділу ОСОБА_237 (член комісії), начальник відділу містобудування, архітектури, земельних та капітального будівництва ОСОБА_238 (член комісії), інспектор з юридичних питань юридичного відділу ОСОБА_239 (член комісії), спеціаліст (землевпорядник) відділу містобудування, архітектури, земельних та капітального будівництва ОСОБА_25 (член комісії) (т. 2 а.с.11).

Відповідно до протоколу № 11 від 23.06.2014 року засідання комісії з питань конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності та виконавців робіт із землеустрою при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради комісія вирішила винести на розгляд сесії ради, яка відбудеться 18.07.2014 року питання щодо надання дозволу на проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується до відчуження (т. 2 а.с. 12).

Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (L сесії VІ скликання) від 18.07.2014 року надано дозвіл на проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується до відчуження. Рішення підписане головою ради ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 13).

Відповідно до протоколу № 13 від 21.07.2014 року засідання комісії з питань конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності та виконавців робіт із землеустрою при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради комісія вирішила розмістити в щотижневику «Мереф`янські вісті» від 25.07.2014 року оголошення про проведення 21.08.2014 року конкурсу з відбору суб`єктів оціночної діяльності для оцінки нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 14).

Відповідне оголошення розміщене в щотижневику «Мереф`янські вісті» № 28 ( НОМЕР_31 ) від 25.07.2014 року (т. 2 а.с.15).

Відповідно до протоколу № 16 від 15.08.2014 року засідання комісії з питань конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності та виконавців робіт із землеустрою при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради комісія вирішила погодитися з тим, що на конкурс з відбору суб`єктів оціночної діяльності для оцінки об`єкту комунального майна - нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , претендентом ФОП ОСОБА_20 надано відповідні документи згідно з умовами конкурсу (т. 2 а.с. 16).

Відповідно до протоколу № 18 від 21.08.2014 року засідання комісії з питань конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності та виконавців робіт із землеустрою при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради, комісія вирішила укласти договір про проведення незалежної оцінки комунального майна - нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 з ФОП ОСОБА_20 (т. 2 а.с. 22).

03.09.2024 року Мереф`янська міська рада в особі Мереф`янського міського голови ОСОБА_9 повідомила ФОП ОСОБА_20 про визнання її переможцем конкурсу (т. 2 а.с. 23) і 03.09.2014 року радою з даною особою укладено договір № 2/09-2014 про проведення незалежної оцінки, предметом якого є проведення незалежної оцінки об`єкту комунального майна - нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 24).

Другим етапом є затвердження висновку про вартість майна, в зв`язку із чим Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (LІІІ сесії VІ скликання) від 30.09.2014 року затверджено висновок про вартість майна -нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , що пропонується до відчуження, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_20 станом на 03.09.2014 року. Рішення підписане головою ради ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 25).

Звіт про оцінку майна - нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 - складено ФОП ОСОБА_20 станом на 03.09.2014 року, згідно з яким ринкова вартість об`єкта оцінки станом на вказану дату складає 84 210,00 грн (т. 2 а.с. 26-27).

Стороною обвинувачення не представлено суду доказів на підтвердження заниження у цьому документі оцінки вартості майна, яке підлягає відчуженню. Матеріали справи не містять інших звітів або експертних досліджень з приводу вартості цього майна, як і не містить доказів про зменшення вартості його оцінки.

Третій етап надання радою дозволу на відчуження комунального майна.

Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (LІІІ сесії VІ скликання) від 30.09.2014 року надано дозвіл на відчуження нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу через аукціон. Встановлено стартову ціну продажу об`єкта в розмірі 84210,00 грн. Контроль за виконання даного рішення покладено на постійну комісію з питань соціально-економічного розвитку, бюджету та комунальної власності. Рішення підписане Мереф`янським міським головою ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 38).

Четвертим етапом є проведення конкурсу з визначення організатору аукціону по відчуженню майна, для чого Рішенням Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (LІІ сесії VІ скликання) від 29.09.2014 року затверджено Положення про умови і порядок проведення конкурсів з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа. Контроль за виконання даного рішення покладено на постійну комісію з питань соціально-економічного розвитку, бюджету та комунальної власності. Рішення підписане Мереф`янським міським головою ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 28).

Відповідно до п.1.4. Положення про умови і порядок проведення конкурсів з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа, конкурс проводиться конкурсною комісією за наявності двох або більше претендентів, заяви від яких надійшли в установлений строк після опублікування повідомлення про проведення конкурсу з визначення організаторів аукціонів (т. 2 а.с. 29-32).

Рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області № 199 від 09.09.2014 року вирішено створити постійно діючу конкурсну комісію з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради. Затверджено персональний склад комісії: перший заступник міського голови ОСОБА_60 (голова комісії), завідувач відділу соціально-економічного розвитку та інфраструктури міста ОСОБА_21 (заступник голови комісії), спеціаліст відділу соціально-економічного розвитку та інфраструктури міста ОСОБА_240 (секретар комісії), та члени комісії: завідувач відділу з питань житлово-комунального господарства ОСОБА_241 , головний бухгалтер ОСОБА_236 , завідувач юридичного відділу ОСОБА_235 , начальник відділу містобудування, архітектури, земельних та капітального будівництва ОСОБА_238 , завідувач загального відділу ОСОБА_237 , інженер відділу благоустрою ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 33-34).

Рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області № 225 від 17.10.2014 року затверджено протокол № 1 результатів проведення конкурсу з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа (т. 2 а.с. 35).

Згідно з Протоколом № 1 від 13.10.2014 року засідання постійно діючої конкурсної комісії з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа при виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради, комісією вирішено: оскільки до конкурсної комісії не надійшло жодного комплекту документів від претендентів на участь у конкурсі з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа, конкурсна комісія згідно з Положенням про умови і порядок проведення конкурсів з визначення організаторів аукціонів по відчуженню майна, що є комунальною власністю територіальної громади м.Мерефа, визнає конкурс таким, що не відбувся (т. 2 а.с. 36-37).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що матеріали кримінального провадження не містять допустимих доказів про те, що під час здійснення Мереф`янською міською радою вказаних вище процедур, обвинувачений ОСОБА_9 , як Мереф`янський міський голова якимось чином сприяв саме ОСОБА_12 «у вирішенні питання щодо придбання у власність ОСОБА_12 приміщення котельні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ».

До того ж, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_12 взагалі мав дійсний намір у встановленому порядку придбати у власність приміщення нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідних заяв про участь в аукціоні суду не надано. Одні лише свідчення ОСОБА_242 з цього приводу, не можуть бути підставою для висновку про винуватість обвинуваченого в контексті формулювання обвинувачення йому пред`явленого.

Так, з досліджених судом доказів вбачається, що лише 06.11.2014 року (тобто через місяць після відкриття кримінального провадження № 0000884) на адресу Мереф`янської міської ради надійшло звернення ОСОБА_12 з вимогою повідомити дату проведення аукціону з продажу нежитлової будівлі колишньої котельні за адресою: АДРЕСА_2 . Повторне звернення було ним направлене 09.12.2014 року. На обидва звернення ОСОБА_12 було надано відповідь про те, що оскільки до конкурсної комісії не надійшло жодного пакету документів від претендентів для участі у конкурсі, то комісією конкурс визнаний таким, що не відбувся (т. 1 а.с. 88-95).

Відповідно до відомостей, які містяться у Книзі особистого прийому громадян Мереф`янського міського голови за 2014 рік 12.06.2014 року на прийомі був ОСОБА_243 з приводу вкладу інвестицій, оренди будівлі. За наслідками розгляду його питання отримав відповідь, роз`яснень не потребує (т. 2 а.с. 79). 26.06.2014 року на прийомі у голови був ОСОБА_83 з приводу оренди нежитлового приміщення. За наслідками розгляду його питання отримав відповідь, роз`яснень не потребує (т. 2 а.с. 81).

Відповідно до відомостей, які містяться у вказаному журналі, після 26.06.2014 року ОСОБА_83 на прийом до голови ради ОСОБА_9 не записувався, ОСОБА_12 з 12.06.2014 року до 02.10.2014 також на прийом записаний не був (т. 2 а.с. 78-91).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 (провадження 13-3 кс 22) вказує, що в основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини (абзац 6 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Частинами 2 та 3 ст. 87 КПК України передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката (абзац 7 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України) (абзац 8 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України (абзац 9 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання (абзац 10 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року).

Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей.

Таким чином, суд вважає, що усі докази, з приводу яких судом прийнято рішення про їх недопустимість, визнані такими внаслідок процесуальних порушень, які однозначно позначилися на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело. На думку суду, у кожному з вищезазначених у даному вироку випадків визнання доказів недопустимими, простежується порушення чіткого зв`язку правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на викладене вище в даному вироку, суд вважає, що сукупність доказів, що залишились після виключення з обсягу доказової бази доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недостатньою для підтвердження наявності в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки усі інші докази щодо яких суд не висловив своєї думки про їх недопустимість та неналежність, як у своїй сукупності, так і кожний окремо, не можуть свідчити про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_9 , при обставинах, викладених в обвинувальному акті, міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки цієї сукупності доказів, на думку суду, недостатньо для підтвердження фактичних обставин, які сторона обвинувачення вважає встановленими, а також підтвердження ними наявності всіх елементів складу злочину щодо якого висунуто обвинувачення.

V. Оцінка судом пред`явленого обвинувачення

Щодо самого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК суд зазначає наступне.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, можуть бути службові особи, які займають відповідальне становище.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, зокрема, вчиняється шляхом одержання неправомірної вигоди.

Одержання неправомірної вигоди передбачає будь-який спосіб прийняття неправомірної вигоди суб`єктом кримінального правопорушення. Відповідальність настає лише за умови, якщо особа одержала неправомірну вигоду за вчинення чи невчинення будь-яких дій з використанням свого становища, повноважень, пов`язаних з ними можливостей, в інтересах того, хто надав таку вигоду, або в інтересах третьої особи. Тобто має бути нерозривний зв`язок між одержанням неправомірної вигоди і вчиненням (не вчиненням) указаних дій.

Водночас фактичне виконання або невиконання зазначених дій знаходиться поза межами об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК. У зв`язку з цим, для кваліфікації дій винної особи за відповідною нормою КК не має значення: коли (до чи після вчинення діянь з використанням повноважень, становища, яке займає особа) одержано неправомірну вигоду; чи було фактично вчинено ці діяння і чи мала особа намір вчиняти їх; за виконання (невиконання) яких дій (законних чи незаконних) одержується неправомірна вигода.

З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується прямим умислом та наявністю мети - одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи.

З урахуванням зазначеного, суд, розглядаючи питання наявності у діянні обвинуваченого ОСОБА_9 складу кримінально правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, беручи до уваги зміст висунутого обвинувачення, має встановити, чи вказують надані стороною обвинувачення докази на таке:

- чи є обвинувачений ОСОБА_9 службовою особою, яка займає відповідальне становище (спеціальний суб`єкт);

- чи вчинив обвинувачений ОСОБА_9 дії щодо одержання неправомірної вигоди;

- чи вчинювалося одержання неправомірної вигоди за вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 дій з використанням наданої йому влади для себе;

- чи наявний у діянні обвинуваченого ОСОБА_9 прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення та мета, яка полягає в одержанні обвинуваченим неправомірної вигоди.

Отже, за результатами розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_9 дійсно є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а тому може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, суд констатує, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено наявність всіх ознак притаманних об`єктивній та суб`єктивній стороні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З обвинувального акта, наданого суду, вбачається, що органом досудового розслідування він складений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000884 07.10.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у відношенні ОСОБА_9 .

Судом вже зазначалося вище в даному вироку, що матеріали кримінального провадження не містять допустимих доказів про те, що під час здійснення Мереф`янською міською радою ряду процедур по відчуженню поміщення котельні, обвинувачений ОСОБА_9 , як Мереф`янський міський голова якимось чином сприяв саме ОСОБА_12 «у вирішенні питання щодо придбання у власність ОСОБА_12 приміщення котельні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ».

Відповідно до положень ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» міський голова має, зокрема, такі повноваження: скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Таким чином, щодо твердження в обвинувальному акті про те, що « ОСОБА_9 вніс на розгляд сесії, а після голосування депутатами, підписав рішення LІІI сесії Мереф`янської міської ради VI скликання від 30.09.2014 «Про надання дозволу на відчуження нежитлової будівлі колишньої котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу через аукціон», то вказане відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування», зазначеного вище, є безпосереднім обов`язком голови місцевої ради і не може ставитися в провину ОСОБА_9 , який обіймав посаду голови Мереф`янської міської ради на час інкримінованого діяння, за відсутності у справі доказів умисності таких дій.

Окрім того, рішенням LІІІ сесії Мереф`янської міської ради VI скликання від 30.09.2014 року ухвалено про дозвіл на відчуження нежитлової будівлі колишньої котельні за вказаною вище адресою саме через аукціон, а не на користь конкретно ОСОБА_12 .

А враховуючи порядок та етапи вирішення питання про відчуження комунальної власності, які суд виклав вище у розділі ІV цього вироку, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_9 , як голови місцевої ради, відсутні повноваження щодо визначення оціночної вартості майна, яке підлягає відчуженню та можливості заниження цієї вартості, а також можливості і повноваження впливу на порядок проведення аукціону, визначення його учасників та переможців.

Більше того, як встановив суд у даній справі, аукціон щодо відчуження приміщення котельні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , так і не був проведений через відсутність жодного його учасника.

Так, повноваження по визначенню оцінщика, затвердженню оціночної вартості майна, проведенню аукціону відносяться виключно до повноважень Мереф`янської міської ради в цілому, оскільки ці рішення приймаються депутатами на сесії, а не одноосібно головою ради.

З огляду на обставини справи, встановлені судом, стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_9 , як Мереф`янський міський голова, міг вплинути завдяки своєму службовому становищу на інших осіб (оцінщика, членів відповідних комісій, депутатів ради) щодо цих рішень, як вважала доведеним сторона обвинувачення, що у свою чергу, виключає можливість сприяння ОСОБА_9 . ОСОБА_12 у вирішенні питання щодо придбання у власність ОСОБА_12 приміщення котельні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, при розгляді даної справи стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що при обставинах, викладених в обвинувальному акті ОСОБА_9 25.09.2014 року «висловив ОСОБА_12 прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 40 000 гривень».

Необхідно звернути також увагу, що у цій справі залишається невирішеною прогалина щодо того, хто саме із фігурантів справи 25.09.2014 року зустрівся з ОСОБА_9 біля будинку Офіцерів у м.Харкові, коли, за версією слідства, і була висловлена пропозиція дачі хабаря.

З обвинувального акту вбачається, що ця пропозиція висловлена ОСОБА_12 , що останній і підтвердив у своїх показах суду.

Однак, обвинувачений ОСОБА_9 при його допиті наполегливо стверджував, що зустріч в цей день він мав саме з ОСОБА_51 , а ОСОБА_154 побачив вперше в своєму службовому кабінеті 06.10.2014 року.

При прослуховуванні показів ОСОБА_24 останній також заперечував факт цієї зустрічі.

Судом також були заслухані покази свідка ОСОБА_42 , який бачив ОСОБА_9 25.09.2014 року на вул. Полтавський шлях в м.Харкові, де і знаходився тоді Будинок Офіцерів, коли в автомобіль обвинуваченого підсів чоловік, якого свідок описав так: середнього роста, русе волосся, нормальної статури, зовнішність слов`янська, ніс як у боксера, без окулярів.

Свідок ОСОБА_43 показала, що двічі бачила ОСОБА_24 , коли він був на прийомі у голови ради. Проте, третій раз приходив якійсь інший чоловік вже восени, був високий, чорний, з бородою. Він назвався ОСОБА_22 і зайшов без стуку і сказав, що йому потрібно до керівника. ОСОБА_9 в цей час був зайнятий, спілкувався з кимось із заступників в своєму кабінеті.

Свідок Под ОСОБА_244 пояснила суду, що 06.10.2024 року сиділа в кабінеті ОСОБА_53 , коли секретар повідомила, що прийшов відвідувач, той зайшов у кабінет і сказав, що він від ОСОБА_54 з приводу котельні, якої саме не уточнив. ОСОБА_9 запитав того, хто він такий, а коли той відповів, то йому сказав, що з приводу землі необхідно звертатися до землевпорядника. 13.02.2015 року під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками Под ОСОБА_244 упізнала цю особу, як ОСОБА_12

Навіть, якщо звернутися до визнаного судом недопустимим доказом протоколу про результати здійснення оперативно-технічного заходу від 03.10.2014 року, в якому зафіксовані події 25.09.2014 року, то у цьому протокол прізвище особи, з якою дійсно цього дня зустрівся ОСОБА_9 не зазначено.

Таким чином, сумніви сторони захисту, і як наслідок сумніви в цьому суду, про те, що 25.09.2014 року ОСОБА_9 зустрівся біля Будинку Офіцерів на АДРЕСА_10 саме з ОСОБА_245 , а не з ОСОБА_82 , стороною обвинувачення не усунуті, а усі сумніви, як зазначено в Конституції України, суд має тлумачити на користь обвинуваченого.

Окрім того, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 міститься вказівка на вчинення обвинуваченим об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як у формі прохання на адресу потерпілого ОСОБА_12 надати неправомірну винагороду для себе, так і у формі одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 .

Положення ст. 368 КК України (в редакції від 11.07.2014, підстава - 1533-VII) передбачали відповідальність за такі дії: прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища (ч. 1 ст. 368 КК); Діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди (ч. 3 ст. 368 КК).

Тобто, правова кваліфікація дій ОСОБА_9 містить зазначення про вчинення виключно злочину у формі одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Даних про вчинення ОСОБА_9 злочину у формі прохання надати неправомірну винагороду для себе, в супереч викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, правова кваліфікація не містить.

Достовірних та достатніх доказів про те, що « ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 про необхідність передачі грошей для себе через сторонню особу» суду також не надано, як і не надано таких доказів на підтвердження того, що « ОСОБА_9 використав у власних інтересах свого знайомого ОСОБА_13 », а « ОСОБА_12 передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 40 000 гривень, у якості неправомірної вигоди для ОСОБА_9 ».

У відповідності до вимог п.5, ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як роз`яснено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в себі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає в тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і таким чином відкриває особі доступ до правосуддя.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України) є суттю всього обвинувального акта.

Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист.

Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.

Верховний Суд у своїй постанові від 21 березня 2019 року (справа № 753/11543/17-к провадження № 51-5990км18) зазначив, що чітке відображення фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема, із обов`язковим зазначенням усіх ознак об`єктивної сторони злочину, суспільно небезпечні наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, має суттєве значення для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, для реалізації права на захист та вирішення інших питань. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Європейській конвенції з прав людини та основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Європейський суд з прав людини у свої практиці вважає, що неконкретність, розмитість обвинувачення є порушенням прав обвинуваченого в світі ст. 6 Конвенції. Так, зокрема у рішенні «Абрамян проти росії» від 09.10.2008 р. зазначається наступне: Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", N 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" [ВП], N 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", N 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі ОСОБА_246 та інші проти Австрії", N 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", N 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).

Надавши оцінку, висунутому ОСОБА_9 обвинуваченню та проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що вони містять між собою, а також з показаннями свідків, зазначеними в даному вироку, суттєві суперечності, та не є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Таким чином, суд доходить висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено факту одержання обвинуваченим неправомірної вигоди при обставинах, викладених в обвинувальному акті, як і не доведено умислу ОСОБА_9 на вчинення таких дій.

VІ. Мотиви суду щодо відхилення доводів сторони захисту з інших питань.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого подано скаргу на постанову прокурора про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, в якій захисник просила скасувати постанову прокурора Харківської області від 09.10.2014 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, як незаконну та необґрунтовану.

В обґрунтування своєї скарги сторона захисту покликалася на ту обставину, що 07.10.2014 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0000884 та на підставі ст. 216 КПК України органом досудового розслідування визначено СУ ГУМВС в Харківській області, а вже 09.10.2014 до ЄРДР внесена інформація щодо зміни органу досудового розслідування з передачею провадження до прокуратури Харківської області. Отже, станом на 09.10.2014 ще не пройшло двох діб з часу затримання ОСОБА_9 , щоб звинуватити СУ ГУМВС в Харківській області у неефективності розслідування. Захист вважав, що доводи прокурора щодо неефективності досудового розслідування є надуманими, штучно створеними для того, щоб змінити судовий контроль з Київського району на Червонозаводський район м. Харкова, з яким постійно працює прокуратура області. Крім того, 09.10.2014 підслідність кримінального провадження органу досудового розслідування СУ ГУ МВС України в Харківській області на прокуратуру Харківської області змінена незаконно, в порушення вимог ст. 38 КПК України, в редакції від 22.08.2014 (термін, який охоплюється датою зміни підслідності).

Відповідно до постанови про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 09.10.2014 року прокурор Харківської області ОСОБА_247 доручив здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 07.10.2014 року слідчому управлінню прокуратури Харківської області з тих підстав, що досудове розслідування, на думку прокурора, проводилося безсистемно та неефективно: з моменту викриття злочинної діяльності ОСОБА_9 07.10.2014 року слідчим не проведені необхідні першочергові слідчі дії та не вирішено питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу (т. 10 а.с. 198-199).

Суд зазначає, що дійсно, порушення підслідності є однозначною підставою для визнання доказів не допустимими, таку позицію підтвердив Верховний Суд України у постанові Касаційного кримінального суду від 14.04.2020р. по справі №761/34909/17.

Об`єднана палата ККС Верховного Суду у своїй постанові від 24.05.2021 року у справі №640/5023/19 зробила висновок про те, як саме повинна застосовуватись норма права, яка встановлює належну процедуру реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України, та наслідків недотримання такої процедури в конкретному кримінальному провадженні.

Змістом ч.5 ст.36, статей 86, 87, 110, 214, 216 КПК України визначається належна правова процедура реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України, яка містить такі елементи: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні - постанові; г) вмотивованість такої постанови.

Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч.5 ст.36 КПК України, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст.216 КПК України, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.

Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування, в тому числі і на його початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК.

У кожному конкретному випадку наявність таких підстав має бути обґрунтована у відповідному процесуальному рішенні постанові Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, яка має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі бути вмотивованою, надавати обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення.

Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.

У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

У даній справі судом не встановлено, що прокурором Харківської області 09.10.2014 року винесено невмотивовано постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.

Саме по собі забезпечення ефективного розслідування і, як складова цієї діяльності, визначення органу досудового розслідування є по суті управлінською діяльністю прокурора, у якого можуть бути найрізноманітніші підстави для передачі справи іншому органу із самого початку. Прийняття такого рішення саме на початкових стадіях розслідування злочину, не можна тлумачити як порушення положення ч.5 ст. 36 КПК України.

У процесуальних документах прокурор навів відповідні мотиви, повноту відображення яких сторона захисту сприймає як недолік процесуального рішення, але, оцінюючи наведені прокурором обґрунтування в контексті конкретного кримінального провадження, суд вважає, що викладені в постанові та клопотанні мотиви не можна вважати явно недостатніми, а висновки безпідставними. З урахуванням чого, суд не встановив порушень правил підслідності під час розслідування даного кримінального провадження, а тому доводи сторони захисту в цій частині та посилання на недопустимість доказів вважає необґрунтованими.

У підготовчому засіданні захисником подано скаргу про визнання затримання ОСОБА_9 )7.10.2024 року незаконним.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.10.2014 року (копія в т. 2 а.с. 5-6) , вбачається, що ОСОБА_9 був фактично затриманий о 15.52 год 07.10.2024 року в приміщенні СУ ГУМВС України в Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Весніна, 14, 1-й під`їзд. Підстави затримання: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

З листа Прокуратури Харківської області за підписом старшого прокурора відділу 21/2 прокуратури області юриста 2 класу ОСОБА_215 за № 21/2-145-14 від 2010.2014 року, вбачається, що адвокату ОСОБА_8 повідомлено, що Прокуратурою області розглянуті її звернення від 08.10.2014 та 22.10.2014 щодо нібито незаконного затримання ОСОБА_9 та інших питань. Повідомляють, що у провадженні слідчого управління прокуратури області перебуває кримінальне провадження №0000884 від 07.10.2014 за підозрою Мереф`янського міського голови ОСОБА_9 . В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 07.10.2014 ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України. Перевіркою законності затримання, порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України не встановлено. Одночасно повідомляють, що законність затримання ОСОБА_9 перевірена під час вирішення питання про обрання останньому запобіжного заходу слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова, а в подальшому колегією суддів Апеляційного суду Харківської області, порушень не встановлено. Одночасно роз`яснюють, що відповідно ст.ст.303-304 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчому судді упродовж десяти днів з моменту отримання повідомлення про прийняте рішення (т. 6 а.с. 170).

Попередніми складами суду при розгляді аналогічних скарг сторони захисту неодноразово зазначалося про те, що стосується посилання захисника на незаконне затримання обвинуваченого 07.10.2014 року то її доводи щодо незаконності затримання ОСОБА_9 розглядалася при обранні слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова 09.10.2014 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, де в ухвалі зазначено, що суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на незаконність його затримання і вважає, що затримання ОСОБА_9 було здійснено відповідно до вимог ст.208 КПК України, а також при розгляді апеляційної скарги колегією суддів Апеляційного суду Харківської області, порушень не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її світлина. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Отже складання протоколу затримання особи є гарантією забезпечення прав затриманої особи.

При цьому протокол затримання не можна визнати недопустимим доказом, оскільки це означало б, що факт затримання особи нічим не підтверджується. Крім того, оцінювати з погляду допустимості можна лише відомості (фактичні дані).

Тому у разі, якщо протокол затримання містить відомості, які можуть бути використані у якості доказів при розгляді справи по суті, може постати питання щодо допустимості саме цих відомостей, а не протоколу затримання. У клопотанні захисником не зазначено, які саме відомості, що містяться у протоколі затримання, вона просить визнати недопустимими і на підставі яких правил допустимості.

Сторона захисту неодноразово також наполягала на тому, що у даній справі мала місце провокація злочину, з огляду на що суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наводив визначення провокації, зокрема, по справі «Раманаускас проти Литви» суд зазначив, що «провокація з боку поліції відбувається в тих випадках, коли співробітники правоохоронних органів або особи, що діють за їх дорученням, не обмежуються розслідуванням злочинної діяльності переважно пасивно, а впливають, підбурюють до вчинення злочину, яке інакше не було б скоєно, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази його здійснення і почати кримінальне переслідування ... ».

Аби встановити, чи було розслідування «суто пасивним», Суд вивчає мотиви, що виправдовували операцію проникнення, і поведінку державних органів, які здійснювали. Зокрема, Суд установлює, чи існували об`єктивні сумніви в тому, що заявника втягнули у злочинну діяльність або схилили скоїти кримінальне правопорушення.

Також, Європейський суд у рішенні від 02.12.2015 у справі «Таранекс проти Латвії», рішенні від 30.10.2014 у справі «Носко і Нефедов проти Росії» та інші, відзначав, що негласні операції повинні проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання тощо.

У постанові ВС від 06.03.2018 у справі № 727/6661/15-к колегія суддів зазначила, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв, тобто під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням рівності змагальності та рівності сторін.

Тобто будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечував вчинення ним будь-якого кримінального правопорушення при інкримінованих у даній справі обвинуваченому обставинах, тим самим особисто заперечив провокацію злочину, оскільки, як він стверджував, не отримував коштів як неправомірну вигоду.

Істотна суперечність позиції захисту виключає сумніви у наявності провокації злочину. Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, який визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України» від 08липня 2021 року). У цій справі ЄСПЛ визнав непослідовним заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги, про те що його спровокували його вчинити. Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників міліції.

З усієї маси досліджених судом при розгляді даної справи доказів можна зробити висновок, що доводи сторони захисту про провокацію даного злочину не позбавлені сенсу і заслуговували б на увагу суду, якби суд за результатом розгляду даної справи прийшов до висновку про доведення обвинувачення.

У судовій практиці ККС ВС та практиці ЄСПЛ чітко розмежовуються захист від провокації із запереченням факту вчинення злочину загалом (рішення ЄСПЛ у справі «Берлізев проти України» від 08 липня 2021 року). У цьому рішенні ЄСПЛ констатував, що захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного тапідбурювання з боку працівників міліції (§ 46 вказаного рішення, та див. також постанову ККС ВС від 08.12.2022 Справа № 466/9812/16-к).

Таким чином, враховуючи позицію сторони захисту щодо категоричного заперечення вини обвинуваченого, доводи сторони захисту про те, що з боку працівників правоохоронних органів мала місце провокація злочину, є необґрунтованими.

З цих же підстав суд не оцінює на предмет допустимості докази, надані стороною захисту в обґрунтування своїх тверджень щодо провокації.

VІІ. Висновки суду щодо невинуватості та виправдання обвинуваченого.

Відповідно до положень КПК України, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи зобов`язані прокурор, слідчий, на яких покладається обов`язок виявити обставини, які як викривають, так і виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Однак, як встановлено судом вище, при проведенні досудового розслідування стороною обвинувачення не було забезпечено повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Суд обмежений у праві за власною ініціативою здійснювати збір доказів вини особи.

На суд покладений обов`язок, залишаючись об`єктивним і неупередженим, створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не мають права перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін, свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності конкретизовано статтею 22 КПК України, якою встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності з вказаними нормами, сторонам кримінального провадження були створені судом необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав, у тому числі, щодо надання суду обсягу доказів на обґрунтування своїх позицій.

Відповідно до положень ч. 2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумнів, що до доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається не винуватим доти доки його вину не буде доведено у законному порядку.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» встановлено, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на сторону обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи на свій захист, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до правил ст. 92 КПК, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, покладається на прокурора.

Статтею 368 КПК визначено, що суд, ухвалюючи вирок, серед іншого, повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до вимог ст.370 КПК судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення

Таким чином, ретельно перевіривши докази у кримінальному провадженні, оцінивши їх з точки зору об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК, зокрема, верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, диспозитивності, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в зв`язку із чим останній підглядає виправданню судом.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2014 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1 000 000, 00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року ухвала Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2014 року скасована в частині визначення розміру застави та визначено підозрюваному ОСОБА_9 заставу у розмірі 365 400,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2014 року ОСОБА_248 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт серії НОМЕР_32 ) внесений на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (розрахунковий рахунок 0164, МФО 851011, код ЄДРПОУ 26281249, отримувач ТУ ДСА, банк отримувача ГУ ДКУ в Харківській області) розмір застави в сумі 365 400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп, що підтверджується копією відповідної квитанції АТ КБ ПриватБанку № 7435.94.10 від 16.10.2014 року (т. 6 а.с. 159).

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року (справа № 640/17545/14-к) (т. 3 а.с. 8-12) постановлено накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 07.10.2014 у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: контрольний зразок вати з рідиною для змивів; ватний тампон зі змивами з лівої кісті руки ОСОБА_13 ; ватний тампон зі змивами з правої кісті руки ОСОБА_13 ; аркуш жовто-синього кольору с номером телефону НОМЕР_33 l; Micro SD Transend 8 GB з переходником Kingston; грошові кошти у сумі 6400 гривень; грошові кошти у сумі 9600 гривень; грошові кошти у сумі 24000 гривень; сім карту оператора Київстар № НОМЕР_21 ; сім карту оператора Київстар № НОМЕР_34 ; сім карту оператора Київстар № НОМЕР_22 ; мобільний телефон Нокиа модель 2700с-2 imei НОМЕР_15 з сім карткою оператора Київстар № НОМЕР_24 ; мобільний телефон Нокиа модель С5-00 imei НОМЕР_25 з сім карткою оператора Київстар № НОМЕР_35 ; мобільний телефон Нокиа модель 520 imei НОМЕР_16 з сім карткою оператора Київстар з Micro SD 8 GB; два аркуші паперу з рукописним текстом, номерами телефонів та іменами. Місцем зберігання арештованого майна визначено СУ ГУМВС України в Харківській області згідно з положенням з міжвідомчої інструкції Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберігання

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року (справа № 640/17544/14-к) накладено арешт на (т. 3 а.с. 13-17) постановлено накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 07.10.2014 р. в службовому кабінеті Мерефянського міського голови ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого на другому поверсі Мерефянської міської ради за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: щоденник синього кольору з чорновими записами на 112 аркушах; щоденник червоного кольору з чорновими записами на 96 аркушах; щоденник коричневого кольору з чорновими записами на 202 аркушах; дві записні крижки з чорновими записами на 7-ми та 8-ми аркушах відповідно; два зошити різнокольорові з чорновими записами на 40-ка аркушах (зошит №1) та 96 аркушах з прикріпленими 10-ми листами різного формату; блокнот розмірами 25х18 см в пластиковій обкладинці чорного кольору з чорновими записами на 105-ти аркушах; блокнот в обкладинці темно синього кольору розмірами 20х10 см з чорновими записами на 68-ми аркушах; DVD+R диск об`ємом 4.7 GB з написом «вибори 2010»; CD-R диск об`ємом 700 МВ; тижневий план на 4-х аркушах з чорновими записами; візитницю чорного кольору розмірами 26х16 см в обкладинці зі шкіри чорного кольору з візитками в кількості 200 штук; візитницю чорного кольору розмірами 19х11 см в обкладинці зі шкіри чорного кольору з візитками в кількості 100 штук; перекидну металеву візитницю чорного кольору з візитками в кількості 80 штук; перекидний настільний календар з чорновими записами поміщений до дерев`яної підставки з дерева за 2012 рік; телефонний довідник для службового користування 2011, «Харківська районна державна адміністрація» з чорновими записами на 30-ти аркушах; декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_9 на 5-ти аркушах; три листа на ім`я ОСОБА_9 від імені начальника Харківського РВ ОСОБА_223 на 3- аркушах; витяг з ЄРДР № 0002834 від 11.07.2014 року на 1-му аркуші; протокол допиту свідка ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 00000858 від 01.03.2014 року на 3-х аркушах; полімерний файл з візитками в кількості 40-к штук; 53 листи формату А-4 з чорновими записами; 18 листів малого формату з чорновими записами; DVD model: SD-916A № 89 чорного кольору. Місцем зберігання арештованого майна визначено СУ ГУМВС України в Харківській області згідно з положенням з міжвідомчої інструкції Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, від 19 листопада 2012 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.12.2014 року (справа № 646/13630/14-к) накладено арешт на транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_9 , а саме: НОМЕР_36 , (1994), білий № куз. 0261900 д.н.з. НОМЕР_37 ; AVIA А31, (1983), синій, №дв.10764, №куз. НОМЕР_38 , №шас. 11505 д.н.з. НОМЕР_39 ; IKARUS 255, (1982), червоний, №куз. 336, д.н.з. НОМЕР_40 ; DAIMLER-BENZ 609D, (1988), білий, №шас. НОМЕР_41 , д.н.з. НОМЕР_42 ; РУТА 20, (2003), жовтий, №дв.33138571, №куз. НОМЕР_43 , д.н.з. НОМЕР_44 ; ПАЗ 672, (1986), синій, №дв.1280952, №куз. НОМЕР_45 , д.н.з. НОМЕР_46 ; ЛАЗ 695Н, (1991), білий, №дв.774085, №куз.М152283, д.н.з. НОМЕР_47 ; ЛАЗ 695Н, (1994), бежевий, №дв.057228, №шас.Р170450, д.н.з. НОМЕР_48 ; NEOPLAN N409, (1991), білий, №дв. НОМЕР_49 , №куз. НОМЕР_50 , д.н.з. НОМЕР_51 ; DAEWOO LANOS D4XS556, (2004), зелений, №дв.А16 DMS037874R; № куз. SUPTF696D4W195941, д.н.з. НОМЕР_52 ; MERCEDES-BENZ 609D, (1995), сирий, №куз. НОМЕР_53 , д.н.з . НОМЕР_54 ; MERCEDES-BENZ 040410R, (1996), білий; №дв.2853, №куз. НОМЕР_55 , д.н.з. НОМЕР_56 ; БОГДАН А067, (2005), білий, №дв.СY440, №куз.5L000029, д.н.з. НОМЕР_57 ; БОГДАН А067, (2005), білий, №дв.СY481, №куз.5L000026 д.н.з. НОМЕР_58 ; БАЗ А079.23, (2007), білий, № НОМЕР_59 , № куз. НОМЕР_60 , №шас. НОМЕР_61 , д.н.з. НОМЕР_62 ; БАЗ А079.23, (2007), білий, №дв.697ТС55LFSZ865613, №куз. НОМЕР_63 , №шас.38122575L72784, д.н.з. НОМЕР_64 ; РУТА 22, (2009), білий, №дв.40522Р83103413, №куз.2220, №шас.9441, д.н.з. НОМЕР_65 ; РУТА 25 ЗНГ, (2009), жовтий, №дв.40522Р83140918, №куз.7760, №шас.6267, д.н.з. НОМЕР_66 ; РУТА 25 ЗНГ, (2009), жовтий, №дв.40522Р83144198, №куз.8541, №шас.7147, д.н.з. НОМЕР_67 ; РУТА СПВ-17 СПГ, (2006), білий, №дв.1285, №куз.7801, №шас.3798, д.н.з. НОМЕР_68 , шляхом накладення заборони на розпорядження вказаними транспортними засобами (т. 3 а.с. 94-96).

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.

У даній справі проведені такі експертизи: № 2398 від 20.05.2016 року, витрати на проведення кої склали 4624, 40 грн; № 167 від 04.11.2014 року, витрати на проведення якої склали 1108,80 грн (т. 3 а.с. 28); № 78 від 12.12.2014 року, витрати на проведення якої склали 2956, 80 грн (т. 3 а.с. 127); № 12130 від 08.01.2015 року, відомості про витрати на проведення якої суду не представлені; № 12131 від 06.02.2015 року, витрати на проведення якої склали 1230,00 грн (т. 4 а.с. 42); № 12132 від 06.02.2015 року, витрати на проведення якої склали 738,00 грн (т. 4 а.с. 49); № 883/1088 від 02.06.2015 року, витрати на проведення якої склали 12570,00 грн (т. 4 а.с. 53).

Положеннями ст. 124 КПК України передбачено, що лише у випадку ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У даній справи судом ухвалюється виправдувальний вирок, тому всі витрати на залучення експертів суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визнати невинуватим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, та виправдати.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді застави, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Повернути ОСОБА_249 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт серії НОМЕР_32 ) внесений 16.10.2014 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (розрахунковий рахунок 0164, МФО 851011, код ЄДРПОУ 26281249, отримувач ТУ ДСА, банк отримувача ГУ ДКУ в Харківській області) розмір застави в сумі 365 400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп.

Речові докази:

грошові купюри, які являють собою українську гривню номіналом 500 гривень кожна в кількості 40 штук з наступними серійними номерами ВД8317309, ЗД6731366, ЗБ5042304, ЛГ5780661, ЛВ0999089, ВБ3476982, ЗЗ1205046, ЗИ8296074, ВИ5308652, ЗД8822358, ГТ3160750, ЗГ8324139, МВ6996466, ЗФ0956091, ЛА5029190, ЛД3390171, ЛГ 7986592, ВД1783337, ВД5503935, ЛВ6712220, ВИ8951120, ВИ7335678, ЛВ8489696, ЛА0085822, ЗЗ4485858, ЛА8709051, МВ8319573, ЛД5424244, МВ1749122, ВЕ3630902, ЗИ1358069, ЗД3074285, ЛД4653632, ЗД8822319, ЛА6536423, ЗД8583066, ЗФ6991043, ЗД5015044, ВГ1001912, ЗД6796952; 200 гривень кожна, в кількості 100 штук з наступними серійними номерами: ЗЄ5755476, ЄЄ1870067, ЕЩ7194760, КА0797833, ВА7566590, ЄЯ8381623, ЕБ4707777, МА7553264, ЄГО422225, ЕЩ8612739, ЕЖ3178941, КВ2707461, КК7251739, КВ2733065, ЄГ5275485, ЕЩ5879399, ПД5478006, КЛ3122504, ЕД2766014, КЙ0560327, КЙ9903462, КЙ6312869, ЕГ1466589, ЗЄ0796615, ЗЄ6364754, BE9363485, BX8900940, EE6804724, KB8775965, ЗЕ0324160, КА1891441, ЗД8696881, КК2943661, ЕШ8322623, ВИ4254446, ЄЖ6255101, ЕЮ1935486, ЕЄ1532289, ЄХ5159003, ЗА3574493, ПБ8634477, ЗЄ3444058, ЄЄИ4405565, BX9365011, ЄЗ0988145, EЯ8161028, ЄB1724426, КК2026926, АА4203473, ЗВ6776393, ВГ2258922, ЗЗ5736307, E32168938, АБ1081562, EB8463032, ЗB7691730, МА2168618, ЕИ3490516, ЕФ2778113, К33522576, ЗД6051721, ЕШ7845665, ЗB9624338, МБ6167621, ЄX5614779, МА1753654, ЗД2218713, BX1149882, KK9894675, ЄГ9793051, ПА1694882, ЕД5944632, ЗА6292622, ЕИ0583779, ЕГ0077195, КИ3353663, ЄШ6323948, ЄЕ8173864, КЖ0581802, КЖ0581801, ЄГ4207083, ПБ1630130, KH4157943, ЄВ6942195, КЖ9640013, АЗ8925062, BA7224153, EE2591047, ЗД1045041, ЕБ9196263, ВЗ9649682, ЄЧ1557860, EB5415173, ПБ8328506,ЄД6964378, КЙ4074203, ЄБ8796600, ЕА7902819, МА1759555, ЗЄ6364752 на загальну суму 40 000,00 грн після набрання вироком законної сили повернути в Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в Харківській області;

- контрольний зразок ватного тампона; ватний тампон зі змивами з правої руки ОСОБА_13 ; ватний тампон зі змивами з лівої руки ОСОБА_13 , паперовий аркуш зі зразком спеціальної речовини люмінофору після набрання вироком законної сили знищіти;

- мобільний телефон «Нокіа» imei 35/ НОМЕР_18 з сім-картою оператора «МТС» НОМЕР_19 ; micro SD Transcend 8 Gb з перехідником Kingston; мобільний телефон «Нокіа» модель 2700с-2 імеі354192/ НОМЕР_23 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_24 ; сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_21 ; сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_22 ; мобільний телефон «Нокіа» модель С5-00 імеі НОМЕР_25 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» N? НОМЕР_69 мобільний телефон «Нокіа» модель 520 імеі НОМЕР_16 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з micro SD 8 Gb, які були вилучені у ОСОБА_13 під час огляду місця події 07.10.2014 року після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_13 ;

аркуш жовто-синього кольору с номером телефону НОМЕР_20 ; два аркуші паперу з рукописним текстом, номерами телефонів та іменами - після набрання вироком законної сили знищіти;

три щонедільника з чорновими записами; дві записні книжки з чорновими записами; два зошити з чорновими записами; два блокноти з чорновими записами; два оптичних диски; недільний план; три візитниці; перекидний календар; телефонний довідник з чорновими записами; декларація на ім`я ОСОБА_9 за 2012 рік; три повідомлення на ім`я ОСОБА_9 з Харківського РВ, витяг з ЄРДР № 0002834; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; 53 листи формату А-4 з чорновими записами; 18 листів малого формату з чорновими записами; підставка з письмового столу з візитівками; DVD model:SD-916A № НОМЕР_28 , вилучені з кабінету Мереф`янського міського голови 07.10.2014 року - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 .

Судові витрати у даній справі - на проведення експертиз: № 2398 від 20.05.2016 року; № 167 від 04.11.2014 року; № 78 від 12.12.2014 року; № 12130 від 08.01.2015 року; № 12131 від 06.02.2015 року; № 12132 від 06.02.2015 року, № 883/1088 від 02.06.2015 року - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року (справа № 640/17545/14-к) на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 07.10.2014 у ОСОБА_13 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.10.2014 року (справа № 640/17544/14-к) на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 07.10.2014 р. в службовому кабінеті Мереф`янського міського голови.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.12.2014 року (справа № 646/13630/14-к) на транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_9 , а саме: НОМЕР_36 , (1994), білий № куз. 0261900 д.н.з. НОМЕР_37 ; AVIA А31, (1983), синій, №дв.10764, №куз. НОМЕР_38 , №шас. 11505 д.н.з. НОМЕР_39 ; IKARUS 255, (1982), червоний, №куз. 336, д.н.з. НОМЕР_40 ; DAIMLER-BENZ 609D, (1988), білий, №шас. НОМЕР_41 , д.н.з. НОМЕР_42 ; РУТА 20, (2003), жовтий, №дв.33138571, №куз. НОМЕР_43 , д.н.з. НОМЕР_44 ; ПАЗ 672, (1986), синій, №дв.1280952, №куз. НОМЕР_45 , д.н.з. НОМЕР_46 ; ЛАЗ 695Н, (1991), білий, №дв.774085, №куз.М152283, д.н.з. НОМЕР_47 ; ЛАЗ 695Н, (1994), бежевий, №дв.057228, №шас.Р170450, д.н.з. НОМЕР_48 ; NEOPLAN N409, (1991), білий, №дв. НОМЕР_49 , №куз. НОМЕР_50 , д.н.з. НОМЕР_51 ; DAEWOO LANOS D4XS556, (2004), зелений, №дв.А16 DMS037874R; № куз. SUPTF696D4W195941, д.н.з. НОМЕР_52 ; MERCEDES-BENZ 609D, (1995), сирий, №куз. НОМЕР_53 , д.н.з . НОМЕР_54 ; MERCEDES-BENZ 040410R, (1996), білий; №дв.2853, №куз. НОМЕР_55 , д.н.з. НОМЕР_56 ; БОГДАН А067, (2005), білий, №дв.СY440, №куз.5L000029, д.н.з. НОМЕР_57 ; БОГДАН А067, (2005), білий, №дв.СY481, №куз.5L000026 д.н.з. НОМЕР_58 ; БАЗ А079.23, (2007), білий, № НОМЕР_59 , № куз. НОМЕР_60 , №шас. НОМЕР_61 , д.н.з. НОМЕР_62 ; БАЗ А079.23, (2007), білий, №дв.697ТС55LFSZ865613, №куз. НОМЕР_63 , №шас.38122575L72784, д.н.з. НОМЕР_64 ; РУТА 22, (2009), білий, №дв.40522Р83103413, №куз.2220, №шас.9441, д.н.з. НОМЕР_65 ; РУТА 25 ЗНГ, (2009), жовтий, №дв.40522Р83140918, №куз.7760, №шас.6267, д.н.з. НОМЕР_66 ; РУТА 25 ЗНГ, (2009), жовтий, №дв.40522Р83144198, №куз.8541, №шас.7147, д.н.з. НОМЕР_67 ; РУТА СПВ-17 СПГ, (2006), білий, №дв.1285, №куз.7801, №шас.3798, д.н.з. НОМЕР_68 .

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1