УХВАЛА

09 липня 2024 року

м. Київ

справа № 127/11715/23

провадження № 51 - 3081 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 березня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направила нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотрималася та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунула.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, порушуючи питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_5 , формально посилаючись на істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі так і не навела обґрунтування допущення попередніми судами таких порушень норм права, які б тягнули за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до положень, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на зміст статей 370, 404, 412, 413, 419 КПК.

Крім того, висловлюючи вимогу про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, захисник не врахувала, що в силу приписів ст.433 КПК, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник повторно вказує про недотримання апеляційним судом вимог, передбачених ст. 419 КПК, яка передбачає надання відповідей на усі доводи апеляційної скарги, при цьому скаржник фактично не погоджується з тими висновками суду апеляційної інстанції, які наведені в оскаржуваній ухвалі.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунула, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_5 , разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3