Справа № 308/5647/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/414/24 (справа №308/5647/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2024 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/308/414/24 (справа №308/5647/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 29.03.2024 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 29.03.2024 року судом було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

01.04.2024 року суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід у даному кримінальному провадженні.

Згідно ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2024 року у задоволенні заяви судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 про самовідвід у справі №308/5647/24 з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002573 від 26.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України відмовлено.

За ухвалою від 22.04.2024 року судом було призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як зазначено у ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

За ухвалою від 04.04.2024 року було обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 31 травня 2024 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят грн. 00 копійок).

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховується від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України), на даний час не відпали і продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який неодружений та утриманців не має, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей у обвинуваченого, який на даний час утримується в ДУ «Закарпатська УВП № 9», раніше судимий, у інших кримінальних провадженнях до нього обирався запобіжний захід під час якого він вчинив нове кримінальне правопорушення..

Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, яких ще не було допитано у судовому засіданні, вчинити інше кримінального правопорушення, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам вчинити вказані дії.

Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, даних про особу обвинуваченого, його існуючих соціальних зв`язків, суд дійшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає до задоволення та запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави слід продовжити.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують та посилання сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 183, 186, 193, 194, 331, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 19 липня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілим, обвинуваченому, захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1