Справа № 307/379/24
Провадження № 1-кп/307/28/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 19.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у період часу з 26.04.2023 року до 17.01.2024 року, систематично, знаходячись у домовлодінні за АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування своєї дружини, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань.

ОСОБА_6 , неодноразово, не маючи на те підгрунтя, вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, погрожував вигнати ОСОБА_5 з будинку на вулицю, тим самим викликав у своєї колишньої дружини побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров?ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій. Крім цього, дії ОСОБА_4 по відношенню до його колишньої дружини ОСОБА_5 , супроводжувалися погрозами фізичної розправи.

Так, 26 квітня 2023 року близько 12 години, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_6 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23 жовтня 2023 року близько 14 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 25 жовтня 2023 року близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї дружини дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозами вигнати з будинку на вулицю, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, заподіяв їй психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя потерпілої особи. Внаслідок протиправних дій було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої систематичні дії, 17 січня 2024 року близько 19 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем фактичного проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразились у безпричинних, не маючи на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, чим викликав у ОСОБА_5 побоювання за її безпеку, своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій психологічні страждання, емоційну залежність від нього та погіршення якості життя.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав частково. Вказав, що з будинку жодного разу потерпілу не виганяв та вона з ним сварилася. Показав, що він неодноразово притягався до відповідальності за вчинення домашнього насильства, однак про дні, коли це відбувалося він не пам`ятає. Визнає, що будучи в стані алкогольного сп`яніння поводиться неправильно. Під час конфліктів з потеріпілою він лаявся в її бік, однак з будинку жодного разу не виганяв та не погрожував. В той час коли з потерпілою починаються сваритися, вона самостійно бере дитину і покидає будинок, через те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла забороняє йому виховувати дітей. Він цілий день працює. Діти з ним не спілкуються та весь час зайняті телефонами.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, доведена повністю. Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини, суд вважає, що вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим, який приходиться їй колишнійм чоловіком, в неї постійно виникають сварки через вживання обвинуваченим алкогольних напоїв. Точних дат вона не пам`ятає, однак з підстав вчинення обвинуваченим правопорушень до них додому приїжджали працівники поліції, особливо часто в жовтні 2023 року. Обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння намагався її побити та виганяв з хати та у присутності дітей виражався в її бік нецензурними словами. На ці дії вона брала дитину та сама виходила з будинку. Вона самостійно викликала поліцію. Під час коли обвинувачений її ображає, вона почуває себе погано та відчуває емоційний страх. Вихованням їх спільних дітей він не займається та погано до них ставиться. Перед нею за вчинені дії він не вибачався та просить вжити до обвинуваченого міри заходу на розсуд суду.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого вбачається, що 19.01.2024 до вказаного реєстру за заявою потерпілої ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, а саме систематичне вчинення у період часу з 26.04.2023 по 17.01.2024 ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнього насильства.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 , подала заяву про вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , який проживає разом з нею в одному будинку по АДРЕСА_1 та систематично вчиняє щодо неї домашнього насильства у вигляді приниження та залякування, а також словесних образ. 17.01.2024 перебуваючи в алкогольному сп`янінні чоловік висловлювався в її адресу погрозливими словами, чим принизив її гідність.

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 1.05.2023 року згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні ним 26.04.2023 о 12 год. у будинку АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Вказаною постановою на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 6.11.2023 року згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні ним 23.10.2023 року о 14 год. 19 хв. у будинку АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою та виганяв її з будинку, внаслідок чого міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Вказаною постановою на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.11.2023 року згідно якої, вбачається, що ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні ним 25.10.2023 року о 12 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме погрожував їй фізичною розправою та виганяв з будинку, чим вчинив відносно неї дії психологічного характеру, внаслдідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 . Вказаною постановою на ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Витягом з системи "армор" з інформацією щодо громадянина ОСОБА_4 , з якого вбачається, що останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності в тому числі за вчинення домашнього насильства.

Постановою про визнання предмета речовим доказом від 25.01.2024, згідно якої відеозапис , що знаходиться на DVD-R диску, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000048 від 19.01.2024.

З протоколу проведення відео-перегляду від 25.01.2024, та дослідженого в судовому засіданні відеозапису, з яких вбачаться перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кімнати житлового будинку.

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї колишньої дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує часткове визнання своєї вини. Разом з цим суд не визнає такої пом`якшуючої покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обставини, як щире каяття, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав лише факт вчинення ним кримінального правопорушення, однак не встановлено дійсного, відвертого, а не уявного визнання ним своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що повинно виражатись в бажанні обвинуваченого виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Навіть не намагався помиритися з потерпілою та попросити у неї вибачення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема характеристику надану старостою Лазівського старостинського округу Тячівської міської обєднаної територіальної громади від 18.01.2023 за №15, з якої слідує, що ОСОБА_4 розлучений, проживає з колишньою дружиною та чотирьма неповнолітніми дітьми. В селі характеризується негативно.

Відповідано до дослідженої довідки виданої КНП «Тячівська консультативна поліклініка» Тячівської міської ради Закарпатської області № 66 від 24.01.2024 року, ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться.

Згідно вимоги ВІТ ГУНП в Закарпатській області від 22.01.2024 , ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності, не притягався.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного, який частково визнав вину, висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та також ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, є працездатного віку, розлучений, непрацюючий, на обліку в лікар психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується негативно та раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не висловлював жалю з приводу вчиненого відносно потерпілої та бажання виправити ситуацію, що склалася та навіть не намагався попросити вибачення у потерпілої, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченого повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, оцінюється як середній, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявністю альтернативної санкції ст. 126-1 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді громадських робіт. Обставин визначених ч.3 ст. 56 КК України, які б перешкоджали призначенню ОСОБА_4 такого виду покарання, в судовому засіданні не встановлено.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Обраний відносно обвинуваченого, згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду від 29.01.2024 справа №307/309/24 провадження №1-кс/307/46/24 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, закінчився 29.03.2024. Клопотання про обрання, продовження чи зміну раніше обраного запобіжного заходу, стороною обвинувачення не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речового доказу вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт на строк двохсот годин.

Речові докази: DVD-R диск, на якому зберігається відеозапис, залишити при матеріалах кримінального провадження №307/379/24.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Строк дії запобіжного заходу не продовжувався.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Головуючий ОСОБА_1