Вирок

Іменем України

07 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003081 від 07.10.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2023 року за ст. 126-1 КК України до 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2023 року за ст. 126-1 КК України до 150 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та відповідні висновки для себе не зробив, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері, ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, що призвело до психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї накопичення емоційних переживань, образливості, приниження гідності та розгубленості почуттів.

Так, 13.01.2023 року близько 22 год 40 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт, в ході якого висловлювався грубою нецензурною лайкою до своєї матері, ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство.

15.01.2023 року близько 21 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт, в ході якого висловлювався грубою нецензурною лайкою до своєї матері ОСОБА_5 , чим вчинив насильство психологічного характеру.

16.01.2023 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт, в ході якого висловлювався грубою нецензурною лайкою до своєї матері ОСОБА_5 , чим вчинив насильство психологічного характеру.

У зв`язку з чим ОСОБА_4 постановою Житомирського районного суду Житомирської області №296/871/23 від 06 березня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У подальшому, 21 травня 2023 року близько 17 год 10 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду психологічному здоров`ю.

За вказані дії ОСОБА_4 постановою Житомирського районного суду Житомирської області №296/4927/23 від 22 червня 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 , 06 червня 2023 року близько 20 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_5 , ображав словами брутальної лайки.

09.06.2023 року близько 19 год 20 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_5 , ображав словами брутальної лайки.

В подальшому, постановою Житомирського районного суду Житомирської області №296/6187/23 від 21 серпня 2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 06.10.2023 року близько 16 год 00 хв ОСОБА_4 перебував за адресою спільного проживання з матір`ю, а саме АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, в цей же день, час та місці ОСОБА_4 словесно ображав та принижував гідність ОСОБА_5 , погрожуючи при цьому фізичною розправою, таким чином вчинив психологічне насильство, яке призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя останньої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, зазначив, що згоден із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення, щиро шкодує про вчинене. Погодився надати відповіді на запитання прокурора та суду. Пояснив, що раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_5 , з якою виникали конфлікти на побутовому ґрунті. На даний час відносини між ними покращились, допомагають один одному, після оголошення йому підозри за ст. 126-1 КК України конфліктів не було, мама в поліцію не зверталася. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 16.01.2024р. звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, при призначенні покарання ОСОБА_4 просила призначити йому умовний термін.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ст.126-1 КК України, як систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною судом визнається вчинення злочину особою повторно щодо особи похилого віку. Пом`якшуючою покарання обвинуваченого обставиною судом визнається щире каяття.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення аналогічного кримінального правопорушення відносно матері, призначене покарання вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2023р. у виді 150 годин громадських робіт не відбув (згідно повідомлення Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області від 26.10.2023р.), на обліку в психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, неодружений, інвалідності не має, за Інформацією з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_4 має несплачені штрафи у справах про адміністративні правопорушення, в зв`язку із чим Корольовським ВДВС у м. Житомирі відкрито виконавчі провадження, враховуючи думку прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте без ізоляції від суспільства - із встановленням іспитового строку.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Статтею 72 КК України визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт. Отже, невідбута ОСОБА_4 частина покарання за попереднім вироком у виді 150 годин громадських робіт відповідає 18 дням позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Судові витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, п.1 ч.1 ст.72 КК України з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2023 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом складання покарань у виді 1 (одного) року 18 (вісімнадцяти) днів позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п.5 ч.ч.1, 3 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для

кривдників на строк 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1