Справа № 202/3114/24
Провадження № 1-кс/202/1878/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

11 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000276, внесеного до ЄРДР 01.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000276, внесеного до ЄРДР 01.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що в період часу з 04:00 год. до 05:00 год. 01.03.2024, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Кільченська 1, діючи таємно, в умовах воєнного стану, через паркан, проникли на територію ТОВ «Асканія Авто», звідки викрали автомобільну резину «Roadx», після чого з місця скоєння злочину зникли, причинивши вказаному товариству майнову шкоду.

Під час досудового розслідування встановлено, що 01.03.2024, в період часу з 09 год. 00 хв. по 09 год. 30 хв., слідчим СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 проведено огляд автомобіля марки «MAZDA PREMACY», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на момент огляду знаходився біля будинку, що за адресою: м. Дніпро, вул. Запасна, буд. 1. Так, в ході огляду вищевказаного автомобіля в салоні було виявлено автомобільну резину «Roadx», радіусом 385/65/R22.5 у кількості двох штук, у зв`язку з чим транспортний засіб марки «MAZDA PREMACY», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , синього кольору, 2003 року випуску, вилучено та поміщено на територію майданчика ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, також в ході огляду вилучено технічний паспорт на ім?я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_4 , який поміщено та опечатано до паперового конверту НПУ з биркою № НОМЕР_5 та ключі від транспортного засобу «MAZDA PREMACY», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_2 , які поміщено та опечатано до паперового конверту НПУ з биркою № НОМЕР_6 .

01.03.2024 слідчим винесено постанову про визнання вказаних вище вилучених речей, як речових доказів.

Слідчим зазначено, що підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення вилученого майна.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору, з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); (3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені ст. 170 КПК України.

Так, із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч. 2 ст. 171 КПК України).

У клопотанні слідчим зазначено мету накладення арешту, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України: забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Всупереч п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України матеріали провадження не містять відомостей, якими обґрунтовуються правові підстави арешту майна.

Відсутність належного мотивування у клопотанні про арешт обставин, підстав, мети, мотиву накладення арешту на майно та наявності відповідних ризиків перешкоджає слідчому судді перевірити доводи та вимоги клопотання та зробити висновок про відповідність зазначеного у клопотанні майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України та висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна, оскільки слідчий суддя здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно встановлювати, визначати обставини, які підлягають з`ясуванню відповідно до ч.2, 3 ст. 170 КПК, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст. 171 КПК та робити висновки щодо доведеності особою, яка подала клопотання необхідність такого арешту та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК.

У випадку звернення із клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна повинне містити відомості про ознаки, властивості речей, які підтверджують відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто підтверджують можливість використання певного предмету як речового доказу у кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Однак у поданому слідчому судді клопотанні не зазначені такі відомості, що позбавляє слідчого суддю можливості визначити відповідність критеріям речового доказу.

Клопотання слідчого містить посилання на положення статей 170 КПК України, та загальні фрази. Не зазначено, яким критеріям речового доказу у даному кримінальному провадженні відповідають транспортний засіб, оригінал свідоцтва та ключі.

Не зазначені такі відомості і в постанові слідчого від 01.03.2024 про визнання речовими доказами автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчий не зазначає, в якій спосіб просить накласти арешт на майно (яку заборону необхідно встановити), не наведено, в позбавленні якого права полягає арешт майна. Зазначена в прохальній частині клопотання вимога є недостатнім та неконкретним формулюванням у розумінні положень ст.170 КПК України, якими визначено повноваження слідчого судді або суду при накладенні арешту, зокрема, щодо встановлення заборони на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, відповідно до правил ч. 3. ст. 172 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Отже, слідчий суддя встановив, що клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України і тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Установити строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків клопотання.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000276, внесеного до ЄРДР 01.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1