Справа № 761/2678/24
Провадження №1-кп/761/2670/2024
В И Р О К

іменем України

13 березня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004389 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023 року у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, неодружений, з середньою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ

01 вересня 2023 року, приблизно о 08 годині 23 хвилин, тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та, продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 разом з Особою, матеріали щодо якої виділено у інше кримінальне провадження, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08 години 18 хвилин 01 вересня 2023 року, перебуваючи у невстановленому місці, вступили у злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 разом з Особою, матеріали щодо якої виділено у інше кримінальне провадження 01 вересня 2023 року, приблизно о 08 годині 18 хвилин зайшли у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшли до полиці з кавою і шоколадом, де ОСОБА_4 разом з Особою, матеріали щодо якої виділено у інше кримінальне провадження, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали з торгової полиці наступний товар, а саме: кава розч Якобс Монарх екон. пак 100гр, вартістю 164 гривні 00 копійок за кожну, у кількості 6 шт., загальною вартістю 984 гривні 00 копійок, без урахування ПДВ; кава розч Якобс Кронат Голд 200г ІМР, вартістю 270 гривень 00 копійок за кожну, у кількості 10 шт., загальною вартістю 2700 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ; шоколад Lacmi молочний з цілим мигдалем ВКФ 90г/21, вартістю 38 гривень 00 копійок за кожну, у кількості 60 шт., загальною вартістю 2280 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_4 разом з Особою, матеріали щодо якої виділено у інше кримінальне провадження утримуючи при собі викрадене майно, яке належить ТОВ «Бравір» () на загальну суму 5964 гривні 00 копійок, без урахування ПДВ, помістили до власних сумок, минули лінію кас та вийшли з приміщення магазину «ДісМарт», розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали ТОВ «Бравір» () майнової шкоди на суму 5964 гривень 00 копійок без урахування ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав, щиро розкаявся. В суді дав показання по суті висунутого проти нього обвинувачення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку, з приводу часу, місця, способу та обставин вчинення ним у співучасті з іншою особою кримінального правопорушення. Вказав, що має постійний підробіток з виконання будівельних робіт, з ОСОБА_6 , він познайомився за місцем роботи, у час та дату, вказані у обвинувальному акті, вони з ОСОБА_6 вчинили крадіжку продуктів у магазині, товар брав ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 виносив вказаний товар з магазину у пакеті, за товар вони не сплачували. На теперішній час обвинувачений переосмислив свій вчинок, став на шлях виправлення, вчинення кримінального правопорушення було зумовлено збігом життєвих обставин. Просив врахувати, що щиро кається у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопрушення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які викладені в обвинувальному акті. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, а також документи, щодо речових доказів.

З урахуванням думки обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, має постійне проживання, офіційно не працевлаштований, проте підробляє.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, так за положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа є тяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу Українинаближеного до мінімальної межі.

Також із урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого діяння, тяжкості кримінального правопорушення, встановленої судом пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих, відомостей щодо особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливе застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та звільнення його від реального відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на рішення суду про можливе застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку що діючий відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 376374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований відносно ОСОБА_4 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно.

Речові докази: відеозапис з камер відеоспостереження магазину ДісМарт, які було витребувано у ТОВ «Бравир» на DVD-R диску, що зберігається прокурором при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження; футболку рожевого кольору, поміщену до сейф-пакету №PSP 4175893, що зберігаються у камері речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 733/SHEV_ZAGAL/2023/133010/1 - повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1