Справа № 148/472/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000509 внесеного в ЄРДР від 29.12.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня-спеціальна, розлучений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286-1 ч.1 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До початку проведення підготовчого судового засідання потерпілою ОСОБА_4 , від свого імені, та як законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 подано заяву (клопотання) про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням із потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , в судовому засіданні просять суд закрити кримінальне провадження в зв`язку з примиренням з потерпілим, так як обвинувачений відшкодував шкоду та щиро розкаявся у вчиненому. При цьому сторона захисту вважає, що кримінальне провадження має бути закрито на підставі ст. 477 КПК України.

Прокурор висловила позицію щодо відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, зазначивши, що відсутні підстави які визначенні ст. 46 КК України, так і підстави для закриття визначенні ст. 284 КПК України.

Суд дослідивши матеріали представленні потерпілою та стороною захисту, заслухавши думки учасників судового засідання прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 286 ч.1, ч.4 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, згідно ст. 12 ч.4 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією статті 286-1 ч.1 КК України передбачено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

За вказаних обставин, злочин передбачений ст. 286-1 ч.1 КК України, законодавчо віднесено до нетяжкого злочину.

Разом з тим, досліджуючи представленні письмові докази, судом встановлено, що обвинувачений був двічі судимий та відбував реально покарання, за вчинення ряду злочинів. Однак, на сьогоднішній день вважається особою, яка не має судимості в силу ст. 89 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення, обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, ст. 46 КК України, визначено, що звільненню від кримінальної відповідальності підлягає лише та особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, або ж необережний нетяжкий злочин. А також, визначено даною статтею, що не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Обвинувачений ОСОБА_5 вважається особою, яка не має судимості, однак він не може вважатись таким, що вперше вчинив кримінальний проступок чи нетяжкий необережний злочин.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до обвинувального акту, органом досудового розслідування визнано законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , її бабу ОСОБА_8 , яка із відповідним клопотанням до суду не зверталась.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність підстав для застосування ст. 46 КК України, а також ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку, що заява (клопотання) потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, КК України, ст. ст. 284, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви (клопотання) потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в зв`язку з примиренням.

Підготовче судове засідання продовжити в загальному порядку.

Копію ухвали вручити сторонам, прокурору.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: