Справа № 127/5776/24
Провадження № 1-кп/127/157/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено 17.01.2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перерив, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянина України, військовослужбовця, із повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем призваним відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов?язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов?язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов?язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов?язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

У розумінні прим. до ст. 358 КК України під офіційним документом, окрім іншого, слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана, як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади.

Відповідно до вимог п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) поліція може застосовувати, окрім іншого, такі превентивні заходи: перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу.

Згідно до ч. 1 ст. 32 Закону, окрім іншого, поліцейський має право вимагати в особи пред?явлення нею документів, що підтверджують відповідне право особи.

Підпунктом а пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, (далі - Правила) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог пп. а п. 2.4 Правил на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1.

Відповідно до вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 511 від 20.05.2009), окрім іншого, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат на посаді старшого водія ОСОБА_2 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у жовтні місяці 2023 року, у невстановленому місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, старший солдат ОСОБА_2 придбав у невідомої особи завідомо підроблений документ - так зване посвідчення водія з зазначенням серії НОМЕР_1 , анкетних даних та зображення останнього.

Надалі, 17.01.2024 близько 02:20 години, солдат ОСОБА_2 , будучи старшим водієм, здійснюючи керування транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі Е320, був зупинений на блокпосту, що знаходиться по вулиці Хмельницьке шосе у м. Вінниця, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виконуючи законну вимогу поліцейського батальйону УПП у Вінницькій області щодо пред?явлення посвідчення водія, використав завідомо підроблений документ - так зване посвідчення водія з зазначенням серії НОМЕР_1 , анкетних даних та зображення останнього, яке не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, виготовлено не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, що здійснює випуск аналогічних документів, шляхом його пред?явлення для перевірки, як такого, що нібито підтверджує право солдата ОСОБА_2 на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 4 ст. 358 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 4 ст. 358 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З службової характеристики від 08.02.2024 року вбачається, що солдат ОСОБА_2 за час проходження військової служби зарекомендував себе з негативної сторони.

Відповідно до листа КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР №03-10/380 від 30.01.2024 року ОСОБА_2 за медичною допомогою в даний заклад не звертався.

Відповідно до довідки КНП «Тернопільський обласний соціально-небезпечних захворювань» ТОР № 430 від 30.01.2024 року ОСОБА_2 на динамічному диспансерному спостереженні даному закладі не перебуває.

З вимоги про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнав та щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу, скільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 6058,24 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, 358 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 6058,24 гривень.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 10.12.2018, ТСЦ 8041, яке зберігається у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1) - знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме два матеріали відеозаписів з бодікамер патрульних поліцейських, записані на DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: