Провадження №11-кп/801/310/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 03.08.2021, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 03.08.2021, на підставі того, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 на час звернення із клопотанням відбув 3/4 строку покарання, за період відбування покарання характеризується посередньо, не працевлаштований з власних переконань, заохочень не отримував. Не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Адвокат ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024 та ухвалити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вимоги мотивує тим, що засуджений ОСОБА_7 дійсно раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, в чинному законодавстві не передбачена така умова звільнення особи умовно-достроково від подальшого відбування покарання, які відсутність судимостей. У характеристиці на ОСОБА_7 зазначено, що останній характеризується посередньо, однак, цю фразу не слід сприймати буквально, адже, по факту у даній характеристиці зазначена інформація щодо засудженого, яка характеризує особу виключно з позитивної сторони. Також вказує, що не є правильним посилання суду на рішення комісії ВВК №86 про відмову у звільненні умовно-достроково ОСОБА_7 , адже даний захід мав місце майже пів року тому, що є значним проміжком часу, за який останній істотно змінив своє відношення до праці та порядку установи, довів своє виправлення.

Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладених у ній.

Прокурор заперечив задоволенню апеляційної скарги адвоката, пославшись на її необґрунтованість та безпідставність, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 -не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Донецького апеляційного суду від 03.08.2021 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років, 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 18.05.2021, кінець строку відбування покарання 18.09.2024.

Засуджений ОСОБА_7 до державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 15.04.2022 із державної установи «Селидівська виправна колонія №82», де під час утримання характеризується негативно, один раз заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 під час перебування в ДУ «Вінницька виправна колонія №86" характеризується посередньо, заохочень та стягнень немає, непрацевлаштований через особисті переконання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, однак достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Роботи із благоустрою установи виконує, та потребує контролю за якістю їх виконання. Намагається дотримуватися правил пожежної безпеки. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі у її реалізації не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Приймати участь в самодіяльних організаціях відділення не бажає. Соціально корисні зв`язки підтримує із матір`ю та співмешканкою.

Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку призначеного покарання - 18.01.2023. Рішенням комісії установи, протокол № 3 від 07.02.2023, засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку призначеного покарання - 07.08.2023. Рішенням комісії установи, протокол № 18 від 15.08.2023, засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного покарання - 18.11.2023. Рішенням комісії установи,протокол № 24 від 21.11.2023, засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику (200 балів).

Ознайомившись із вище встановленими обставинами, колегія суддів не вбачає ґрунтовних даних про поведінку засудженого, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 03.08.2021, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4