Справа № 373/216/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

м. Переяслав 25 березня 2024 року

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

начальника Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянув клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

встановив:

27 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відповідні відомості про те, що 27.01.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , внаслідок чого остання померла.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000038.

З повідомлення про підозру від 28.01.2024 вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи 26.01.2024 за місцем свого проживання, приблизно з 17 год 00 хв. спільно з ОСОБА_7 , яка прийшла до нього в гості, розпивав з нею спиртні напої. В ході спільного розпивання алкогольних напоїв між ними виник конфлікт, що переріс у бійку під час якої в ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на вбивство у період часу з 22.00 год 26.01.2024 до 03.00 год 27.01.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, взяв до рук сокиру та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, наніс не менше 14 ударів сокирою в голову ОСОБА_7 . Такими діями спричинив множинні рани голови, відкриту черепно-лицьову травму. Окрім цього, наніс не менше трьох ударів в кисть лівої руки, спричинивши рубані рани. Зазначені тілесні ушкодження спричинили смерть ОСОБА_7 в зазначений вище період часу.

27 січня 2024 року о 13 год 30 хв. ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.01.2024 ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з 27 січня 2024 року по 26 березня 2024 року.

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо підозрюваного надійшло на розгляд слідчого судді 22.03.2024.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу, зазначивши відповідні ризики, що свідчать про можливість ухилення підозрюваного від слідства та суду; незаконного впливу на особу потерпілої та свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також зазначає, що ряд слідчих дій не проведено та не завершено, а ряд процесуальних дій, зокрема певних видів експертиз, також не проведено з незалежних від слідства причин. Такі обставини змушують орган досудового розслідування клопотати про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по 27.04.2024, оскільки інший вид запобіжного заходу не може бути відносно нього застосований.

Вказує на обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого злочину, суспільна небезпечність якого виправдовує тримання його під вартою, а більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечив проти поданого клопотання та зазначив про те, що воно є необґрунтованим. Указав, що зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях. Клопотання прокурора містить докази обґрунтованості підозри, а не наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зокрема, зазначені прокурором ризики є надуманими, адже доказів наявності вини підозрюваного кримінальне провадження не містить; ризик впливу підозрюваного на потерпілу та свідків є надуманим, бо свідків вчинення злочину не було; соціальний стан підозрюваного не може бути підставою для застосовування щодо нього найсуворішого виду запобіжних заходів; його характеристика, що міститься в кримінальному провадженні не відповідає дійсності. Відсутність чи наявність висновку експерта щодо причини смерті потерпілої та механізму нанесення їй тілесних ушкоджень, на його думку, не може бути доказом винуватості підозрюваного. Вважає, що за таких обставин у задоволенні клопотання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слід відмовити, обравши щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний в суді жодних суттєвих пояснень щодо суті подання не зазначив, підтримав свого захисника щодо можливості застосування до нього більш м`якого виду запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України слідчим суддею розглядається клопотання про продовження строку тримання під вартою, як одного із видів запобіжних заходів.

Чинним КПК не передбачено продовження строку дії жодного із видів запобіжного заходу, окрім тримання під вартою. Лише такі види запобіжних заходів як тримання під вартою та домашній арешт мають строк дії, про що зазначається в ухвалі.

За нормою ст. 199 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою може або задовольнити його, або відмовити в його задоволенні. На відміну від норми ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду такого клопотання не може приймати рішення про застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки предметом розгляду є не обрання певного виду запобіжного заходу, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою за спеціальною нормою КПК України.

В ході розгляду клопотання було встановлено, що стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та доведені слідчим і прокурором (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК).

Також доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини 1 статті 194 КПК України. Зокрема, доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує слідчий, прокурор: може переховуватися від органу досудового розслідування або суду і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).

Згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

З огляду на зміст клопотання та доданих до нього копій документів вбачається наявність мети та підстави продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного. Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні дає підстави вважати, що будь-якій особі, незалежно від наявної позитивної характеристики та бездоганної поведінки, притаманно вчинити будь-яку активну чи пасивну дію щодо уникнення кримінальної відповідальності.

Доказів неможливості утримання підозрюваного в умовах місця попереднього ув`язнення за віком чи станом його здоров`я в суді не здобуто.

В ході досудового розслідування призначено ряд експертиз, результат яких може вплинути на кваліфікацію дій підозрюваного за нормами КК України. Однак, результатів експертиз на даний час немає.

Строк тримання підозрюваного під вартою не перевищує гранично допустимий строк, що визначений ст. 197 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Він може бути продовжений відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України і лише в межах строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від 21.03.2024 і відповідно до ст. 115, 219 КПК України спливає 27.04.2024.

Продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного відбувається в межах цього строку, а отже підстав для порушення прав підозрюваного суд не вбачає, оскільки виходить із наявних і наданих суду органом досудового розслідування та прокурором доказів. Стороною захисту доказів, які б спростовували докази сторони обвинувачення чи давали підставу вважати їх неналежними, суду не надано. Прийняття судового рішення на припущеннях не допускається, а внутрішнє переконання судді, відповідно до ст. 94 КПК України, вказує на те, що клопотання слід задовольнити, оскільки належність, допустимість та достовірність доказів сторони захисту на час розгляду клопотання відсутні.

Суд дійшов висновку, що клопотання містить обставини справи, які б змусили суд дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України не визначається розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. 176-178, 193-194, 199, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тридцять чотири дні, з 25.03.2024 до 27.04.2024, утримуючи його Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 25.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1