Справа № 946/4091/24
Провадження № 1-кс/510/101/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.24 р. м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Рені скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії.

В скарзі зазначено, що 12.05.2024р. ОСОБА_3 на адресу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України. ОСОБА_3 вказує, що він, починаючи з 2017р., як адвокат, надає правничу допомогу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Злагода» (директор ОСОБА_4 ) на підставі відповідних договорів про правничу допомогу. Вищевказані особи виступають потерпілими або позивачами у численних кримінальних провадженнях та цивільних справах, які стосуються начебто підроблення прокурорами Ізмаїльської прокуратури Одеської області та іншими особами документів на ім`я ОСОБА_6 на так званий пором «Кислицький». ОСОБА_3 також стверджує, що, починаючи з 29.10.2017р. і до цього часу пором ВИЛ-0224-К під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » начебто перебуває під контролем злочинної організації, яка виготовила підроблені документи на ім`я ОСОБА_6 на так званий пором «Кислицький» та вчинила озброєний напад на пором НОМЕР_1 . ОСОБА_3 стверджує, що підроблення документів на ім`я ОСОБА_6 визнається численними процесуальними документами Чорноморської окружної прокуратури Одеської області, Одеської обласної прокуратури листами Адміністрації судноплавства України та Регістру судноплавства України. У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає про нібито вчинений тиск на нього, як на адвоката з боку суддів, прокурорів та інших службових осіб через внесення до ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001068 від 21.08.2023р. Так, заявник вказує, що у серпні 2023р. ОСОБА_7 , виконуючи злочинний наказ злочинної організації, подав до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області завідомо неправдиву заяву про вчинення кримінального правопорушення, ставлячи за мету здійснення втручання в його адвокатську діяльність, здійснював незаконний тиск на нього, як адвоката, а також створював додаткові умови для ще більшого використання захопленого порому з використанням підроблених документів. Як наслідок, слідчими Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області було відкрито кримінальне провадження №0001068 від 21.08.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, що на думку ОСОБА_3 , є формою тиску на нього, як адвоката.

З урахуванням вищевикладеного заявник просив своєю заявою внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами злочинів, передбачених ч. 1 ст. 397, ч. 2 ст. 397 КК України. По теперішній час дана заява ОСОБА_3 не розглянута, що становить бездіяльність уповноважених осіб за ст. 303 КПК України.

Заявник вважає, що бездіяльність посадових осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області є незаконною, вона протиріччить вимогам ст. 214 КПК України у зв`язку із чим просить зобов`язати уповноважених осіб (слідчого) Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 397, ч. 2 ст. 397 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за його заявою досудове розслідування за виявленими фактами.

Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином сповіщений, у судове засідання не явився, на час, призначений для розгляду скарги, будь-яких клопотань, заяв від нього не надійшло.

Представники Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в судове засідання не явились, прокурор ОСОБА_11 надав письмові пояснення, просив про розгляд справи без його участі, надав додаткові докази у справі. Згідно із положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи вищенаведене, а також встановлений діючим кримінально-процесуальним законодавством скорочений строк розгляду справ даної категорії, а також постійні перебої із електропостачанням, судом прийнято рішення про розгляд справи по суті без участі сторін, на підставі наданих матеріалів.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї докази, суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями ст.305 КПК України визначено правові наслідки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, а саме: 1) подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, дізнавача, прокурора; 2) слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже за ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником, чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. За таких обставин, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

У заяві ОСОБА_3 від 13.05.2024р. міститься інформація про нібито тиск на адвоката, проте не зазначено, у чому полягає цей тиск, не зазначено будь-яких вагомих відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а лише містяться загальні посилання про нібито вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, сам ОСОБА_3 не є стороною у кримінальному провадженні №0001068 від 21.08.2023р.

Так, порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за № 298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Таким чином, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати їх з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Одночасно, слід звернути увагу і на те, що за фактами щодо виготовлення та використання підроблених документів, на які у т.ч. посилається ОСОБА_3 у своїй заяві від 13.05.2024р. СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000622 від 06.07.2022р. та СД ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017р. Постановою слідчого кримінальне провадження №0000622 від 06.07.2022р. було закрито, а у кримінальному провадженні №0003076 від 30.10.2017р. прокурором було направлено клопотання до суду про закриття кримінального провадження. Отже, за суттю з фактів, на які було вказано ОСОБА_3 , як на достатні данні кримінального правопорушення, при подачі ним заяви 13.05.2024р. про внесення відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 397, ч. 2 ст. 397 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - досудове розслідування проводилось і прийняті (приймаються) відповідні рішення.

Як виходить з тексту заяви ОСОБА_3 від 13.05.2024р., у серпні 2023р. ОСОБА_7 виконуючи злочинний наказ злочинної організації, подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, ставлячи за мету здійснення втручання у його адвокатську діяльність, здійснення незаконного тиску на нього, як на адвоката, а також створення додаткових умов для ще більшого використання захопленого порому з використанням підроблених документів.

Як наслідок, діючи на виконання злочинного наказу злочинної організації , слідчими Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області було відкрито кримінальне провадження №0001068 від 21.08.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, що є формою тиску на нього, як на адвоката у кримінальному правопорушенні.

Як виходить з оглянутого судом витягу з ЄРДР №0001068 від 21.08.2023р., до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що на протязі тривалого часу адвокат ОСОБА_3 подає заяви від імені ОСОБА_4 шляхом використання електронного цифрового підпису останньої та її електронної пошти. За даною заявою проводиться досудове розслідування, будь-якій особі про підозру не повідомлено, процесуальне рішення на нинішній час не прийнято.

12.05.2024р. адвокат ОСОБА_3 подав відповідну заяву про внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами злочинів, передбачених ч. 1 та 2 ст. 397 КК України, спрямованих на здійснення тиску на нього, як на адвоката.

Ст. 397 КК України передбачає відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, а також вчинення тих самих дій службовою особою з використанням свого службового становища.

А ні в заяві від 12.05.2024р., а ні в скарзі ОСОБА_3 не наведено будь-яких даних на підтвердження того, що подання ОСОБА_7 заяви 21.08.2023р. та внесення її до ЄРДР є взагалі будь-яким втручанням у його професійну діяльність, як адвоката, що б свідчило про наявність будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України, а також взагалі про будь-яку причетність до цього вказаних ним посадових осіб.

Заявник ОСОБА_3 , будучи сповіщеним належним чином, у судове засідання не явився, станом на час, призначений для розгляду скарги, будь-яких заяв, клопотань від нього не надійшло, тобто будь-яких додаткових доводів на підтримку скарги ним наведено не було.

Таким чином, в ході розгляду скарги не встановлено обставин, які б свідчили про вчинення особами вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги заявника.

Вищенаведене, викладене слідчим суддею, стосувалось відмови заявнику у задоволенні поданої скарги по суті. Але, також важливо зазначити й наступне:

11.06.2024р. у провадження Ренійського районного суду Одеської області надійшла справа №946/3968/24 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії. За результатами розгляду даної скарги ухвалою слідчого судді від 13.06.2024р. у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 було відмовлено. Вимоги, доводи скарги ОСОБА_3 , яка в даний час перебуває на розгляді слідчого судді, посилання в ній на докази , являються повністю тотожними із вимогами скарги ОСОБА_3 у справі №946/3968/24, по якій слідчим суддею вже приймалось рішення (наразі воно було оскаржено та перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції).

Відтак, вимоги даної скарги ОСОБА_3 є аналогічні за змістом із вимогами, які були розглянуті вже слідчим суддею.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Проте заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права. Зважаючи на це, слідчий суддя може вважати зловживанням процесуальними правами подання тотожної скарги ОСОБА_3 для вирішення питання, яке вже було вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів у повторно поданій скарзі.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даної скарги ОСОБА_3 і за цією правовою підставою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1