Провадження № 1-кп/686/1304/24
«07» червня 2024 року м. Хмельницький
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порохня Волочиського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, перебуваючого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390? КК України,
ВСТАНОВИВ:
Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 31.01.2024р. у цивільній справі № 686/3060/24 винесено рішення про видачу обмежувального припису строком на шість місяців, згідно якого ОСОБА_2 заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 ; наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання ОСОБА_3 , а саме: за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто і через третіх осіб вести телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватись з нею, яке набрало законної сили та з яким ОСОБА_2 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.
Однак, ОСОБА_2 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, діючи умисно, 11.03.2024 о 13:00 годин, 06.04.2024 о 13.30 годин, 07.04.2024 о 11.00 годин, 20.04.2024 о 10.30 годин, приходив до місця роботи ОСОБА_3 , магазин «Кумир» за адресою: АДРЕСА_1 , на зауваження не реагував, контактував з нею та перебував за місцем роботи ОСОБА_3 до приїзду працівників поліції.
Крім цього, ОСОБА_2 , діючи умисно, 10.04.2024р. та 11.04.2024р., за допомогою соціальної мережі «TikTok» писав повідомлення з погрозами, чим контактував з нею та вів листування.
Так само, ОСОБА_2 , діючи умисно, 30.04.2024р. о 00.17 годин та 24.05.2024р. о 17.20 годин приходив за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , на зауваження не реагував, контактував з нею та перебував за місцем проживання ОСОБА_3 до приїзду працівників поліції.
Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження, а саме наблизився на відстань ближче 300 метрів до місця роботи ОСОБА_3 , контактував з нею та перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 до приїзду працівників поліції, та до місця проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , та вів телефонні переговори шляхом листування в соціальних мережах, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390? КК України.
Вищевказані, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, учасниками судового провадження не оспорюються.
ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального проступку та згоден з встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, про доведеність винуватості останнього у пред`явленому обвинувачені та правильну правову кваліфікацією дій обвинуваченого за ст. 390? КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, у скоєнні якого повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, відомості про особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 з альтернативних, передбачених ст.390? КК України покарань, у виді обмеження волі строком, в межах санкції вказаної статті Кримінального Кодексу.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано, процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: зазначені в постановах дізнавача від 10.04.2024р., 14.04.2024р. та 14.05.2024р. компакт-диски з відеозаписами з нагрудних камер відео реєстраторів працівників поліції, які здійснювали виїзд на виклик ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити там же.
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 381, 382 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390? КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати після набрання вироком законної сили, з дня звернення вироку до виконання.
Речові докази: зазначені в постановах дізнавача від 10.04.2024р., 14.04.2024р. та 14.05.2024р. компакт-диски з відеозаписами з нагрудних камер відео реєстраторів працівників поліції, які здійснювали виїзд на виклик ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити там же.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя : ОСОБА_4