Справа № 646/4255/23
№ провадження 1-кп/646/243/2024
УХВАЛА

25.03.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003097 від 04.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В судовому засіданні розглянуто клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що обвинувачення відносно ОСОБА_5 підтверджується наявними доказами, які будуть надані у відповідній стадії, на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою. Так, обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватись від суду на території РФ чи тимчасово окупованих частинах території України, має можливість впливати на свідків, що може призвести до зміни їх показань.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначила, що паспорту для виїзду за кордон не має, підстави для спілкування зі свідками, які допитані в судовому засіданні, також відсутні.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , вважав, що клопотання прокурора носить формальний характер, оскільки свідки обвинувачення вже допитані в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 має намір мешкати в м. Харкові, має на утриманні батьків похилого віку, її син ОСОБА_6 готується до служби в лавах ЗСУ, тобто обвинувачена має міцні соціальні зв`язки. Просить у обрати інший, більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід або визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин проти основ національної безпеки України під час воєнного стану, її дії несли підвищений ступінь суспільної небезпеки, підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду.

При цьому, суд вважає, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки свідки обвинувачення допитані в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_5 судимості не має, заміжня, на утриманні має батьків похилого віку, згідно повідомлення начальника КП «Новоосинівське ВУЖКГ» останнє має намір працевлаштувати ОСОБА_5 на посаду головного бухгалтера з подальшим здійсненням своїх функціональних обов`язків дистанційно в м. Харкові. Зазначене свідчить, що ризик втечі обвинуваченої на момент розгляду питання про продовження запобіжного заходу істотно зменшився.

Разом з тим, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Враховуючи наведене, наявність вище зазначеного ризику, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Відповідно до положень абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Боротюк проти України» від 16.12.2010 р. зазначив, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia).

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України під час воєнного стану, яке є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, дії обвинуваченої несли підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому у цьому кримінальному провадженні наявний суспільних інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

З метою уникнення будь-яких сумнівів щодо ухилення від суду обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає необхідним встановити останній заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 гривень. Такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 196, 331, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 терміном до 60 днів, тобто до 24.05.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 28.03.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1