Справа № 761/7733/24
Провадження № 1-кс/761/5518/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт ма йна у кримінальному провадженні №0000879 від 27.02.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва 28.02.2024 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000879 від 27.02.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому слідча просить накласти арешт на майно, вилучене 27.02.2024 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Iphone 13», марки «Apple», білого кольору у прозорому силіконовому чохлі, під яким знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером « НОМЕР_1 ».

Дане клопотання обгрунтовується тим, що у провадженні CВ ВП №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000879 від 27.02.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_5 27.02.2024 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у якого в ході особистого обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 13», марки «Apple», білого кольору у прозорому силіконовому чохлі, під яким знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером « НОМЕР_1 ».

27.02.2024 старшим слідчим СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання зазначених речей речовими доказами у кримінальному провадженні №0000879 від 27.02.2024 року.

У судове засідання слідча ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду клопотання про арешт майна, не з`явилася. Разом з тим, до початку судового розгляду направила заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Власник майна або його представник у судове засідання, будучи повідомленими належним чином про дату та час розгляду клопотання, не з`явилися. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна, його представника та слідчої.

Ретельно вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 27.02.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 13», марки «Apple», білого кольору у прозорому силіконовому чохлі, під яким знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером « НОМЕР_1 ».

27.02.2024 постановою старшого слідчого СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 вилучені у ході проведення особистого обшуку речі визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Так, враховуючи, що майно вилучено під особистого обшуку 27.02.2024 у підозрюваного ОСОБА_5 , відтак, воно є тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 ст. 170 КПК України встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчої майна, вилученого під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 27.02.2024 року.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 117, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчийсуддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.02.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон «Iphone 13», марки «Apple», білого кольору у прозорому силіконовому чохлі, під яким знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером « НОМЕР_1 ».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1