УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 06.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , -

встановив:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 06.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, знаходяться матеріали кримінального провадження №0000392, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2024 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

ОСОБА_5 , в період з 26.06.2022 по 21.09.2022, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив передачу матеріальних ресурсів, саме грошових коштів на загальну 32232,48 грн. незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

На думку органу досудового розслідування, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що зможе забезпечити нормальну процесуальну поведінку підозрюваного та безперешкодне розслідування кримінального провадження.

Метою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора, підозрюваного, захисника та з огляду на дійсність передумов, регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, дослідивши долучені до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку вимоги ч. 2 ст. 132 КПК України заявником дотримані, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин, вказаних стороною обвинувачення як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний:

- встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1-2 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу;

- оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 3-11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як вбачається із змісту клопотання та доданих матеріалів, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому дій, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про те, що дана особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, необхідність застосування особистого зобов`язання прокурор обґрунтовує тим, що наявні вагомі докази, які дають підстави для обґрунтованої підозри особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, останній може здійснити дії передбачені пунктами 3 частиною 1 статті 177 КПК України.

Слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що у даному конкретному випадку ризики є обґрунтованими, належним чином умотивовані прокурором, підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Дані визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними. Було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення фактів наявності у провадженні обставин, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або декілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя вважає покладення на підозрюваного обов`язків, регламентованих ст. 194 КПК України є пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного, у зв`язку з чим, не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.1-2, 7, 131, 132, 176-179, 193,194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,у кримінальному провадженні № 0000392 від 06.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з міста проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти в межах досудового розслідування на строк до 02 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: