Провадження по справі № 1-кп/752/1136/24
В И Р О К

іменем України

"14" травня 2024 р. Голосіївський районний суд мта Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0002365 дані про яке 07.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, одруженого, працюючого водієм ПП « ОСОБА_4 », що має на утриманні неповнолітню дитину 2014 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 28.07.2023 в період дії воєнного стану, який введено на території України Законом України «Про правовий режим воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією РФ, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 11 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно з корисних мотивів, взяв ключі від квартири, які залишила ОСОБА_7 своїй рідній сестрі, яка є дружною останнього та які зберігалися за місцем його постійного зберігання. Не маючи дозволу на відвідування квартири, ОСОБА_3 , скориставшись ключами, відімкнув замки й проник до квартири АДРЕСА_2 . Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_3 відшукав рюкзак, звідки таємно викрав 7000 доларів США, що станом на 28.07.2023 відповідно до офіційного курсу НБУ становило 255 980,02 грн.

Після чого ОСОБА_3 залишив місце подій й розпорядився викраденими грошима на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у вказаному розмірі, який відповідно до п.2 примітки до ст. 185 КК України є значним.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому обвинувачені, яке змінено 30.04.2024, визнав в повному обсязі. Надав суду показання, за змістом яких зазначив, що потерпіла ОСОБА_7 є рідною сестрою його дружини. Вона залишила ключі від власної квартири, які зберігалися за місцем їх з дружиною постійного проживання. Йому не було надано дозволу для самостійного відвідування вказаної квартири. Між тим, він таку заборону порушив, взяв ключі та проник до квартири звідки викрав 7000 доларів США, які знайшов у рюкзаку, що був схований між шафою та стіною у одній з кімнат. Він витратив гроші на власні потреби. Коли його викрили, відшкодував ОСОБА_7 завдану шкоду, повернувши всю суму грошей. Шкодує про вчинене. Розуміє, що не мав права проникати до чужої квартири та красти гроші, але був впевнений, що поверне їх до того, як його вчинок буде викритий.

Потерпіла ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні, надала суду показання за змістом яких зазначила, що ОСОБА_3 чоловік її рідної сестри. Характеризує його лише з негативної сторони, зокрема з причин того, що він втрачає гроші на азартні ігри. Вона дійсно залишили ключі від квартири своїй сестрі та не надавала ОСОБА_3 права відвідувати її квартиру. Певний час була відсутня на території України. Коли повернулася, то 06.08.2023 виявила пропажу коштів в розмірі 7000 доларів США, які вона сховала у рюкзаку. ОСОБА_3 дійсно повернув їй викраде у повному обсязі, але вона його не вибачила. У мірі покарання покладалася на розсуд суду.

Окрім того, стороною обвинувачення у доведення пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, яке було змінено шляхом складання прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_6 обвинувального акта в порядку ст. 338 КПК України, надано ряд письмових документів, а саме:

-протокол огляду місця подій, відповідно до якого 07.08.2023 об 11 год. було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , за наслідками якого у одній із кімнат виявлений рюкзак, в якому знаходився гаманець, з якого зі слів потерпілої ОСОБА_7 були викрадені грошові кошти в розмірі 7000 доларів США, та зафіксовано місце, в якому рюкзак був схований, а саме - між стіною та шафою у дитячій спальні. Окрім того, з квартири вилучений вхідний замок з дверей квартири, який не мав на собі ознак механічних пошкоджень;

- протокол огляду запису з відеокамери внутрішнього спостереження, яка розташовувалась у переході станцій метро «Васильківська», на якій кому зафіксовано, як об 11 год. 37 хв., 28 липня 2023, чоловік у помаранчевій футболці, який встановлений як ОСОБА_3 , підходить до обмінного кіоску та кладе у купюроприймач предмет, схожий на грошові кошти у пачці, після чого отримує іншу, більшу за розміром пачку з грошима та перераховує їх та вносить у платіжний термінал, що розташований поруч;

- протокол слідчого експерименту, відповідно до якого 30.08.2023 за участі потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був проведений слідчий експеримент під час якого у квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вказав на місце, звідки він викрав грошові кошти, яким виявився кут між стіною та шафою, де знаходився рюкзак, в якому був гаманець;

- розписки, відповідно до яких ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_3 19.09.2023 та 23.10.2023 грошові кошти (2480 та 4000 доларів США та 20000 грн. та зазначила, що не має грошовий претензій до ОСОБА_3 .

Аналізуючи показання потерпілої та обвинуваченого, у сукупності із даними письмових документів, суд вважає, що подія з таємного викрадення грошових коштів, що належали ОСОБА_7 в розмірі 7000 доларів США, мала місце.

Винуватість ОСОБА_3 у вчинені крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, у період воєнного стану, доводиться як його показаннями, які надані ним в судовому засіданні, так даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_3 вказав на місце, де ним були виявлені грошові кошти. Крім того, за наслідками дослідження протоколу огляду відеозапису з камер внутрішнього спостереження, ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував, що камера зафіксувала, як він після здійснення крадіжки, обмінює 7000 доларів США, та кладе частину грошових коштів на відповідні розрахункові рахунки у платіжному терміналі.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він раніше несудимий, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню житину 2014 р.н., офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Також під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 добровільно відшкодував шкоду, яку завдав ОСОБА_7 , що доводиться показаннями потерпілої та даними розписок, які додані прокурором під час судового розгляду.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_3 не перебуває.

Суд вважає, що обставинами, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 є добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, у же.

Ураховуючи вищезазначене, наявність прямого умислу на вчинення злочину, корисний мотив, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що її обтяжують, суд вважає, що

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Стаття 65 КК України визначає, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Виходячи із загальних засад призначення та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ст. 68 КК України, зважаючи на наявність пом`якшуючих, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні критично розцінював свої дій, відсутність матеріальної шкоди за умови відшкодування шкоду потерпілому, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання на рівні мінімальної межі санкції частини 4 статті 185 КК України.

Згідно ч.1 ст.75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 403, 405. 407, 408, 429 КК України вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 КК України, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вчинений ОСОБА_8 злочини, не відносяться до тих, за якими особу не може бути звільнено від відбування покарання, про що зазначено у ч.1 ст.75 КК України. Окрім того, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, одружений, має на утримання малолітню дитину, наявність обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який сприяв судовому розгляду, що вказують на виправлення, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, у тому числі й майнової шкоди, а також позицію сторони обвинувачення, висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням. Таке звільнення, на думку суду, буде сприяти його прагненню до правослухняної поведінки, гарантуватиме невідворотність покарання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі території України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також вручення копії вироку негайно після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1