Справа № 752/7133/24
Провадження №: 1-кп/752/1704/24
У Х В А Л А

05.04.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення у залі судового засідання у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000383 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 03.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння), відомості про яке внесено 08.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, яке мотивував тим, що останньому висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я, послався на те, що дані, які характеризують обвинуваченого, вказують на те, що він неодноразово раніше був судимий, останнього разу за умисний злочин проти власності, не має власної сім`ї, не має постійного місця проживання у м. Києві та джерела доходів, непрацевлаштований, не має поручителів та, відповідно і фінансових ресурсів для внесення застави. На думку прокурора, сукупно ці дані свідчать про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків з метою зміні їх показань на свою користь. Відповідно до змісту письмового клопотання наявними прокурор вважає також і ризик перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином. Також прокурор стверджує, що за станом свого здоров`я обвинувачений може перебувати під вартою і перешкод для цього не виникає.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити у зв`язку з тим, що воно подане менш, ніж за п`ять днів до закінчення строку дії наявного запобіжного заходу. Також захисник вказав, що описані прокурором ризики не підтверджені й не обґрунтовані. Зокрема, вказуючи на ризик переховування обвинуваченого від суду прокурор не врахував ті заходи забезпечення кримінального провадження, що раніше обиралися до обвинуваченого. Крім того не враховано і активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений підтримав захисника, зазначив, що не має сенсу переховуватися від суду та категорично заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

На запитання суду ОСОБА_6 повідомив, що у м. Києві орендує жито по просп. Науки, виїхав з Автономної Республіки Крим, де зареєстрований, коли почалася окупація півострову, працевлаштований був колись у Криму, проте трудової крижки не має, дітей та власної родини не має, навчався у школі, за останнім вироком дійсно відбував покарання у виді позбавлення волі реально.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як з`ясовано судом з реєстру матеріалів досудового розслідування, додатків до клопотання прокурора від 04.04.2024, 08.02.2024 ОСОБА_4 було затримано в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000383, за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 09.02.2024 у справі № 752/3151/24 до ОСОБА_4 застосовано запобіжних захід у виді тримання під вартою на строк 59 діб, а саме: по 07.04.2024 до 16:30 включно.

Заявляючи вимогу про відмову у задоволенні клопотання прокурора через те, що воно не було заявлено за п`ять днів до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою захисник, на запитання суду, не вказав на норми чинного КПК чи будь-яку іншу норму закону, яка передбачає відповідні наслідки та установлює підстави для постановлення судового рішення про відмову в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу саме з цієї причини.

У той же час, після заявлення прокурором свого клопотання на запитання суду захисник чітко зазначив, що готовий до розгляду винесено на розгляд суду клопотання по суті.

У зв`язку з цим вимога захисника відхиляється і клопотання прокурора вирішується судом по суті.

Розглядаючи питання запобіжного заходу та доцільність його продовження, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На переконання суду описані прокурором ризики є наявними і сталими. Зокрема суд враховує, що ОСОБА_6 раніше вже неодноразово був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, тобто обізнаний з практичною реалізацією заходів перевиховування і запобігання вчиненню засудженими кримінальних правопорушень у майбутньому, які застосовуються Державою, не був офіційно працевлаштований, не має власної сім`ї, дітей, з матір`ю багато років проживає нарізно, що свідчить про відсутність сталих і міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачений не підтвердив жодним чином того, що він працював та отримував дохід у м. Києві, має поручителів чи застоводавців, а також і того, що він проживає у Голосіївському районі м. Києва, тоді як місце його реєстрації суттєво територіально віддалено від місцезнаходження суду (Автономна Республіка Крим) та є тимчасово окупованою територією. За таких обставин, суд виходить з того, що ОСОБА_6 не має легального пасивного джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання у м. Києві, місця роботи, тобто соціально-емоційної прив`язки до м. Києва, а тому ризики вчинення нових кримінальних правопорушень задля забезпечення себе є високими, так само як і ризики переховування від суду.

З огляду на стадіє кримінального провадження - проведення підготовчого судового засідання, ризики незаконного впливу на свідків, а також і потерпілого суд вважає високими.

Враховуючи зазначене застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

При цьому, суд зазначає, що обвинувачений не вказав суду адресу у межах міста Києва чи Київської області, де він міг би відбувати домашній арешт, документального не довів наявності у нього відповідної можливості.

Щодо ризиків перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, то суд відкидає думку прокурора в ці частині його клопотання, адже прокурор не визначив, яким саме чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, не навів приклади.

Також суд зважає на усталену практику Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За наведених обставин суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб без визначення застави, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та не забезпечать його належну процесуальну поведінку. При цьому, підстави для застосування менш судових запобіжних заходів наразі суду у жодний спосіб не доведено.

З мотивів, за яких суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора, доводи захисника і обвинуваченого відхиляють.

Щодо посилань захисника на наявність пом`якшуючої обставини за ст. 66 КК України, то станом на час проведення підготовчого судового засідання питання про наявність чи відсутність обставин, передбачених ст. 66 та 67 КК України не встановлюється, адже підстави для вирішення питання про призначення покарання ще постали, суд навіть не розпочав розгляд кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.

Керуючись ст. 177, 314, 315, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 06.06.2024 включно.

2. Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 05.04.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1