465/736/24
1-кс/465/965/24
У Х В А Л А

судового засідання

29.05.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ВРЗЗС ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся із скаргою на бездіяльність слідчого Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги зазначає, що 20.05.2024 він звернувся до ЛРУП № 2 із заявою щодо доручення до матеріалів кримінального провадження № 000127 від 27.01.2024 р. копії документів. 23.05.2024 р. о 16:00 він з`явився до ЛРУП № 2 щодо отримання відповіді на подану заяву. Після телефонних розмов з працівником канцелярії ЛРУП № 2 та слідчим, він отримав відповідь, що заява не розглянута. Просить скаргу задоволити визнати бездіяльність слідчого протиправною, зобов`язати слідчого розглянути заяву та надати наручно відповідь.

Скаржник в судове засідання не з`явився, однак в поданій скарзі просить проводити судове засідання у його відсутності.

Слідча ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги, просила відмовити в такій. Зазначила, що копії документів долучені до матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним завданням суду при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації. (Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

До таких процесуальних дій може відноситься бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотань у передбачений ст.220 КПК України строк і порядок.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом встановлено, що СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000127 від 27.01.2024 р.

20.05.2024 року ОСОБА_4 звернувся до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з клопотанням про долучення до матеріалів кримінального провадження копії вимоги від 21.01.2024 р., копії опису вкладення від 21.01.2024 р., копії накладної № 701 від 21.01.2024 р., копії дописів із соцмереж на двох аркушах, світлини кошенят.

Згідно відповіді слідчої ВРЗЗС ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 заявлене ОСОБА_4 клопотання розглянуто та задоволено. Копії документів долучено до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 до задоволення не підлягає, оскільки слідчою у встановлений КПК строк розглянуто подане ОСОБА_4 клопотання та задоволено таке.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відтак, що стосується вимоги скаржника про визнання протиправними та незаконними дій слідчого, то така не може бути задоволена, адже відповідно до положень ст. 307 КПК України слідчий суддя в рамках розгляду скарги на бездіяльність СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області не уповноважений на прийняття такого рішення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки слідчий суддя відповідно до положень статті 307 КПК України не наділений повноваженнями на прийняття рішень, які просить у скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1