Справа №362/3945/23- Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4076/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Василькові Київської області, громадянин України, має середню освіту, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 , раніше судимий вироком Васильківського міськрайонного суду Київській області від 24 червня 2020 року за 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 5 ст. 407 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2020 року, визначено остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 28 лютого 2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 проходив по АДРЕСА_2 і перед в`їздом до гаража вказаного домоволодіння побачив вантажний піддон (лист металу). В цей час у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вантажного піддону (листа металу), який лежить ОСОБА_8 .

29 лютого 2020 року близько 06:00 ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до гаражного приміщення будинку АДРЕСА_2 та, користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, повантажив лист металу, який лежав перед заїздом до гаражного вміщення на тачку, котру привіз з собою, після чого з місця вчинення злочину зник. Вищевказаним вантажним піддоном (листом металу) ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 866 гривень.

Крім того,29 травня 2021 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , поліетиленовий пакет, у середині якого виявив подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на канабіс, та паперову коробку із під сірників, в середині якої знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, зовні схожа на канабіс. Дані речовини є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено, канабісом.

Посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням статей 12, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел па дбання та зберігання наркотичного засобу та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, ОСОБА_7 поклав поліетиленовий пакет в середині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, зовні схожа на канабіс, та паперову коробку із під сірників до лівої кишені куртки.

Цього ж дня, 29 травня 2021 року о 16:20 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 та затриманий у порядку статті 298-2 України. Під час особистого обшуку особи у ОСОБА_7 виявлено етиленовий пакет, в середині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, зовні схожа на канабіс, яку вилучено та поміщено до паперового конверту, та коробку із під сірників, в середині якої знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору зовні схожа на канабіс, яку вилучено та поміщено до паперового конверту. Встановлено, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилася у коробці із під сірників, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,67 г., Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка міститься у фіолетовому пакеті з полімерного матеріалу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 38,62 г. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 39,29 г.

Крім того,09 грудня 2021 року близько 11:40, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , що частково огороджене парканом, побачив, що на території вищевказаного закладу поблизу господарського приміщення розміщена чугунна ванна білого кольору. В цей час в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна для особистого збагачення.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи повторно та скориставшись допомогою ОСОБА_10 , який заздалегідь не знав про злочинні наміри ОСОБА_7 , останній загрузив чавунну ванну розмірами 1,5х0,7х0,45 м, вагою 180 кг, вартість якої становить 500 (п`ятсот) гривень 00 коп., яка перебуває на балансі Васильківського дошкільного навчального закладу №4 «Сонечко», до багажного відділення автомобіля Volkswagen моделі LT 35 номерний знак НОМЕР_2 білого кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим Васильківському дошкільному навчальному закладу № 4 «Сонечко» завдав матеріальної шкоди на суму 500,00 гривень.

Крім того,16 січня 2022 року близько 09:00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні «Аптеки оптових цін», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що на стелажі прикасової стійки № 1 розміщений мобільний телефон марки «Apple» Iphone 11 Pro 25,6 GB Gold, Imei: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_5. У цей час в останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна для особистого збагачення. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні «Аптеки оптових цін», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зі стелажу прикасової стійки №1 таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» Iphone 11 Pro 256 GB Gold Imei: НОМЕР_4 серійний номер НОМЕР_5 вартість якого становить 18 333,33 гривень, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того,солдат ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, у порушення вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), близько 17:00 10 жовтня 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до моменту його затримання 26 грудня 2022 року в порядку статті 208 КК України.

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у порушення вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів і з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), близько 08:00 13 лютого 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_1 , до правоохоронних органів або інших державних органів чи органів військового управління не з`являвся до моменту його затримання у порядку статті 208 КПК України 12 травня 2023 року о 12:30.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та пом`якшити покарання за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2020 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи винуватість ОСОБА_7 , правильність встановлення фактичних обставин кримінальних правопорушень, вважає покарання, визначене судом, несправедливим внаслідок суворості.

Зазначає, що судом не надано належної оцінки особі обвинуваченого, а також тим обставинам, що останній проходив лікування від наркотичної залежності ще в 2009 році і з тих пір наркотичних речовин не вживав, на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка потребує лікування та догляду в силу наявних неврологічних діагнозів та похилого віку, а інші родичі, які б здійснювали догляд відсутні.

Також вважає, що суд не врахував активної участі ОСОБА_7 у розгляді справи, визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, його щирого каяття та вчинення вказаних правопорушень до початку повномасштабної війни, які б на даний час не вчинював з огляду на чітку позицію брати активну участь в захисті держави.

Також зазначає, що поза увагою суду залишилися причини, за яких ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Зокрема, за епізодом самовільного залишення військової частини з 10.10.2022 по 26.12.2022, причиною вчинення злочину були сімейні обставини та небажання керівництва давати відпустку, а за епізодом самовільного залишення військової частини з 13.02.2023 по 12.05.2023року причиною був систематичний тиск постійних знущань, неприязні відносини із молодшим сержантом ОСОБА_12 та неможливість перевестись до іншої військової частини, що призвело до нервового зриву. Наміру ухилятись від виконання свого конституційного обов`язку по захисту Батьківщини він не мав, а лише намагався добитися належних умов проходження військової служби.

Обвинувачений та захисник про час та місце апеляційного розгляду повідомлені. Обвинувачений клопотань про свою участь у судовому засіданні не заявляв, від захисника надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Покарання ОСОБА_7 за кожне із вчинених кримінальних правопорушень призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням їх ступеню тяжкості , особи винного та обставини, що обтяжує покарання винного.

Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував, що останнім вчинено два епізоди кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України, що є тяжкими, нетяжкий злочин та кримінальний проступок, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, його посередню характеристику, потребує лікування від наркотичної залежності, раніше судимий, наявність пом`якшуючих обставин - щирого каяття, та за епізодами злочинної діяльності проти власності - добровільного відшкодування збитків, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений проходив лікування від наркотичної залежності ще в 2009 році і з тих пір наркотичних речовин не вживає, спростовуються висновком судово-психіатричної експертизи №49 від 18.01.2023 року, яким визнано, що ОСОБА_7 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (згідно з МКХ-10:F 11.2) та потребує протинаркоманічного лікування.

Твердження апеляційної скарги про вимушеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, носять бездоказовий характер і не свідчать про наявність пом`якшуючої покарання обставини у вигляді вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Колегія суддів вважає, що суд надав належну оцінку і особі обвинуваченого, який вчинив декілька кримінальних правопорушень і кримінальний проступок, є раніше судимою особою, та дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Також судом вірно застосовано норми ст.ст. 70, 71 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 .

Інші доводи апеляційної скарги захисника, що стосуються намірів ОСОБА_7 здійснювати захист Батьківщини та утримувати матір похилого віку , правильності призначення судом покарання ОСОБА_7 за вчинені кримінальні правопорушення не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: