Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/12298/20

Провадження № 11-кп/4815/44/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження №0002310, №0001957, №0003538 за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Новоградівка Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року ОСОБА_5 виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 06 квітня 2020 року, о 15 год. 00 хв., перебуваючи у торговому залі магазину «SPAR», що по Проспекту Миру, 2 у м.Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Арго-Р» товари, а саме: ковбасу «М`ясний хутір салямі» вагою 0,42 кг, вартістю 75,76 грн., пиво «Арсенал» ємністю 1,25 л, кількістю 1 шт., вартістю 28,64 грн., пиво «Балтика» ємністю 0,5 л, - 1 шт., вартістю 20,96 грн., шоколад «Корона абрикос і крем» - 2 шт., вартістю 20,97 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 41,93 грн., шоколад «Корона чорний» - 4 шт., вартістю 20,97 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 83,87 грн., чим завдав ТОВ «Арго-Р» майнової шкоди на у загальному розмірі 251,16 грн.

23 червня 2020 року, о 10 год. 47 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: шоколад «Schogetten» кількістю 2 шт., вартістю 28,33 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 56,66 грн., шоколад «Chateau» - 1 шт., вартістю 67,49 грн., кава «Якобс 170 г», - 1 шт., вартістю 194,16 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди в загальному розмірі 318,31 грн.

24 червня 2020 року, о 12 год. 35 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торговельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: кава «Якобс 300г» кількістю 1 шт., вартістю 304,16 грн., кава «Якобс 250 г» - 1 шт., вартістю 199,58 грн., цукерки «Cherry Liqueur» кількістю 2 шт., вартістю 62,08 грн. за одиницю товару, загальною вартістю 124,16 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди у загальному розмірі 565,82 грн.

Також, 30 червня 2020 року, о 13 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. О. Теліги, 21А у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ "Торговий дім північ-центр" товари, а саме: горілка «Гріндей» 0,5 л» кількістю 1 шт., вартістю 73,01 грн., сметана «Селянська 10%» - 1 шт., вартістю 18,74 грн., сметана «Селянська 15%» - 1 шт., вартістю 21,66 грн., струдель з маком та вишнями - 1 шт., вартістю 16,24 грн., тунець «ТунцоFF» - 1 шт., вартістю 45,41 грн., тунець «Пролив» - 1 шт., вартістю 51,24 грн., всього на суму 226,30 грн.

Проте злочин довести до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_5 , не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був помічений та затриманий працівниками магазину «САМ-маркет» на виході з приміщення магазину.

31 липня 2020 року, близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Сам-маркет», що по вул. Кн. Ольги, 1 у м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Торговий дім північ-центр» товари, а саме: кава «Якобс 300 г» кількістю 1 шт., вартістю 304,16 грн., кава «Якобс 250 г» -1 шт., вартістю 199,58 грн., чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди на загальну суму 503,74 грн.

Також, 06 липня 2021 року о 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Еко-маркет», що по вул. Соборна, 17 у м. Рівне, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, таємно викрав з торгівельних полиць належні ТОВ «Еко-маркет» товари, а саме: горілку «Wyborova 40% 0.7л», вартістю 169 грн., продукт сирний плавлений «Тульчинка» Вершковий смак 55% 90 фольга, - 6,50 грн та Бекон «Козацький» к/в фасований вг/г вартістю 225, 40 грн, чим завдав ТОВ «Торговий дім північ-центр» майнової шкоди на загальну суму 334,08 грн.

Проте злочин довести до кінця у частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_5 , не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками магазину «Еко-маркет» на виході з приміщення магазину.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним та засудити: за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 16.03.2018, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

При цьому, прокурор заявила клопотання про повторне дослідження ряду доказів.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що показання допитаних під час судового розгляду свідків підтверджують обставини викрадення, а також замаху на викрадення, чужого майна, вказували, що вони безпосередньо виявили факти вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, а також зупинили його при спробі викрасти товарно-матеріальні цінності із супермаркетів, підтвердивши перелік продуктів харчування, які викрав чи намагався викрасти обвинувачений. Вказала, що показання свідків та представників потерпілих юридичних осіб знайшли своє підтвердження у протоколах слідчих експериментів.

Також прокурор зазначила, що сам ОСОБА_5 в ході проведення слідчих експериментів відтворював обстановку та обставини подій викрадення ним продуктів харчування з магазинів.

Апелянт зазначила, що місцевий суд не надав оцінки зміні обвинуваченим своїх показань після вступу у справу його захисника, просто відкинувши його показання, надані раніше.

На переконання прокурора, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджується також рядом письмових документів, однак вони безпідставно були визнані судом недопустимими доказами. Зокрема, акти міні-ревізій та порівняльні відомості містять інформацію про товарно-матеріальні цінності, викрадені ОСОБА_5 із супермаркетів.

Окрім того, прокурор покликалась на те, що фіксування судових засідань не є повним, оскільки не відтворюються аудіо записи судових засідань від 24.0.2022, 31.03.2022, 11.04.2022, 29.04.2022.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, викладених у ній, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про законність оскаржуваного вироку та залишення його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 ст. 404 КПК передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, заявляючи клопотання про повторне дослідження ряду письмових доказів, прокурором не вказано як ці вимоги кореспондуються з приписами ч.3 ст. 404 КПК не зазначено, які саме порушення були допущені судом першої інстанції при дослідженні доказів або які докази не були ним досліджені.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10 червня 2020 року у справі №712/2341/15-к, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком апеляційного суду. Відмова у задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з вимогами ст. 374 КПК, у разі визнання особи виправданою у вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдування обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження. аналізу та оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі і поданих у судовому засіданні, і не повинен залишатись не дослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалось обвинувачення. Тобто, із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті що, виправдовують кожного з обвинувачених, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК.

Відповідно до ст. 84 КПК, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно приписів ст. 94 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів суд повинен належними чином мотивувати.

Водночас, ухвалюючи вказаний вирок, місцевий суд не дотримався зазначених вимог закону.

Так, судом, хоча й було досліджено надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, проте не надано цим доказам належної та повної правової оцінки, наслідком чого є постановлення не вмотивованого та не обґрунтованого рішення.

Як вбачається зі змісту вироку, підставою для виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК, була наявність сумнівів щодо викрадення обвинуваченим саме тих товарів, про які зазначено в обвинувальному акті, та саме тієї вартості.

Водночас, під час судового розгляду місцевим судом були допитані представника потерпілих ТОВ «Агро-Р», ТОВ «Торговий дім Північ-Центр», ТОВ «ЕКО-маркет», а також свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, кожен окремо, підтверджували викладені в обвинувальному акті обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, зокрема, і щодо виявлення нестачі товарно-матеріальних цінностей під час проведення інвентаризації у відповідних магазинах.

При цьому, згідно показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , саме вказаними особами було виявлено вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, вони були безпосередньо присутні при зупиненні обвинуваченого із неоплаченим товаром та при добровільній видачі цього товару працівникам поліції.

Разом з тим, суд не взявши до уваги показання цих свідків та представників потерпілих, жодним чином не мотивував з яких підстав він відкидає вказані докази.

Окрім того, відповідно до статті 51 КУпАП викрадення чужого майна у 2020 році вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 210,2 грн. (0,2 х (50% х 2102). У 2021 році неоподатковуваний мінімум доходів громадян було підвищено, а отже збільшилась сума вартості викраденого майна на момент вчинення - 227 грн. (0,2 х (50% х 2270).

Проте вказані обставини залишились без уваги місцевого суду при оцінці доведеності обвинувачення за епізодами замахів на крадіжку майна 30.06.2020 та 06.07.2021.

Також місцевий суд, при ухваленні вироку, не надав належної оцінки письмовим доказам, лише формально перерахувавши їх у судовому рішенні, не зазначивши, які обставин у даному кримінальному провадженні вони підтверджують чи спростовують, або з яких підстав ці докази не приймаються судом до уваги.

При цьому, відкидаючи як доказ акти міні-ревізії від 07.04.2020 та порівняльні відомості №РК-00803 від 23.06.2020 та 25.06.2020, №РК-00971 від 31.07.2020 з підстав їх не відповідності формі, встановленій законодавцем для цих документів, місцевмй суд залишив поза увагою сам зміст цих документів, який об`єктивно узгоджується як з показаннями представників потерпілих і свідків, так і з іншими письмовими доказами.

Також колегія суддів не визнає обґрунтованим висновок місцевого суду стосовно не взяття до уваги протоколів слідчих експериментів з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , під час яких він відтворив обставини інкримінованих йому злочинів, лише з тих підстав, що в судовому засіданні він змінив свої показання. Так, місцевий суд не з`ясував причину кардинально різних показань, наданих ОСОБА_5 під час проведення слідчих експериментів та під час допиту у суді, разом з тим поклав їх в основу обвинувального вироку.

Також, відповідно до п.20 ч.1 ст. 7, ч.5 ст. 27 КПК, під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК.

Водночас, на порушення цих норм, не можливо відтворити записи судових засідань від 24.03.2022, 31.03.2022, 11.04.2022, у ході яких відбувалось дослідження письмових доказів сторони обвинувачення. Окрім того, у матеріалах провадження наявний звукозапис судового засідання від 21.04.2022, однак відповідний журнал судового засідання відсутній.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні даного вироку не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин справи, допущено поверхневе дослідження доказів, що свідчить про неповноту судового розгляду, а висновки суду зроблені без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у даному провадженні доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК, вище викладене свідчить про те, що місцевим судом було допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що, згідно приписів п.п.1, 3 ч.1 ст. 409 КПК, є підставою для скасування вироку при розгляді справи в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, врахувавши висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасоване судове рішення, необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, і, в залежності від встановленого, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

ВирокРівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року стосовно ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3