Справа № 646/351/24
№ провадження 1-кп/646/460/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002760 від 03.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні осіб похилого віку не має, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення на територію України з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 27.09.2023 приблизно о 15 годині, більш точний час під час досудового розслідування встановити виявилось за неможливе, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу контактної мережі на перегоні Куп`янськ-Південний, біля колій між опорами контактної мережі № 40, 41 та № 42, 43, на землі побачив мідний дріт контактної мережі, після чого у останнього виник умисел на викрадення чужого майна

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав частину мідного дроту контактної мережі МФ-100 неізольованого довжиною 20 метрів та два затискачі типу КС-046.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, обернувши на свою користь викрадене майно та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 , завдав потерпілій стороні, юридичній особі АТ «Українська залізниця», матеріальної шкоди на суму 3871 гривень 00 копійок, що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 25117 від 22.11.2023.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Завдану шкоду відшкодував в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловили прокурор та представник потерпілої особи.

Представник потерпілої особи в судовому засіданні заявила, що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, а тому вона просить залишити заявлений раніше цивільний позов без розгляду, у призначенні покарання покладався на розсуд суду

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням данних, що характеризують особу ОСОБА_5 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений; має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює; являється інвалідом 3-ї групи, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція представника потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Відповідно до частини другої статті 65 ККУкраїни особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 ККУкраїни встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 р. (справа № 298/95/16).

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_5 прокурором не доведено.

Прокурор в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому, з урахуванням вище наведеного, а також правових висновків,викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 р.по справі № 298/95/16 та від 16.08.2018р.по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим упред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов АТ « Українська залізниця» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без задоволення.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.11.2023.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мідні частини кабелю контактної лінії загальною вагою 19,16 кг та два струнові затискачі, що передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 вважати повернутими АТ « Українська залізниця» як власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» судові витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять ) гривень 92 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілого.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1