Провадження № 1-кс/947/8729/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000590 від 07.05.2024 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за попередніми відомостями раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000590 від 07.05.2024 за підозрою ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 , тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.05.2024, приблизно о 23:27 год., більш точний час досудовим розслідувань не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на прибудинковій території, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_3 де уцей час між ними виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний протиправний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Так ОСОБА_7 , 06.05.2024, у вищевказаний проміжок часу, перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом з мотивів особистої неприязні на фоні раптово виниклого словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_8 , наніс останньому один удар предметом, що володіє колючо-ріжучими властивостями (вірогідніше за все лезом розкладного ножа) в область грудної клітки зліва, внаслідок чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини.

Від отриманих тілесних ушкоджень, що призвели до гемоперикарду ОСОБА_8 помер на місці, до приїзду карети швидкої допомоги.

За вищевикладених обставин, 07.05.2024 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

09.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2024.

28.06.2024 постановою керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси строк досудового розслідування означеного кримінального провадження було продовжено до трьох місяців, а саме до 07.08.2024.

У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується, однак ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку сторони обвинувачення, в рамках означеного кримінального провадження продовжують існувати, сторона обвинувачення звертається із вказаним клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що викладені у клопотанні сторони обвинувачення ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що ризики не обґрунтовані, просила врахувати дані, щодо особи підозрюваного та обрати запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний підримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

07.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 07.05.2024, проведеного за місцем фактичного проживання знайомої підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , на підставі ч. 2 ст. 233 КПК України, за адресою АДРЕСА_4 ; протоколом обшуку від 07.05.2024, проведеного за місцем фактичного проживання знайомого підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , на підставі ч. 2 ст. 233 КПК України, за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом затримання особи - ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України; показами свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол допиту від 07.05.2024);слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (протокол допиту від 07.05.2024); слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; показами свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (протокол допиту від 07.05.2024); показами свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (протокол допиту від 07.05.2024); слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; показами свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (протокол допиту від 07.05.2024); слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; показами неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (протокол допиту від 07.05.2024); протокол впізнання особи за фотознімками;слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у під`їздах (парадних) №2 та №3.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри вирішувалося слідчим суддею при обранні відповідної міри запобіжного заходу.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На думку слідчого судді продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України. Так, кримінальне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, беручи до уваги те, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України є особливо тяжким.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Так в наслідок повномасштабного нападу рф на територію України в наслідок збройної агресії частина території України є тимчасово окупованою.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 є мешканцем Харківської області та за місцем свого мешкання не має стійких соціальних зв`язків, на думку слідчого судді, вказане додатково підтверджує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду у тому числі, на тимчасово окуповані території України.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного у разі визнання його винним у його вчиненні, те, що підозрюваний не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, й те, що він не має власного місця проживання, а тому слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення актуальність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України)

Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, яка вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Натомість, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи обізнаним про них та можливих свідків вчинення злочину, у силу тяжкості покарання, що йому загрожує, може впливати на зміст їх показань.

Поряд з цим, слідчий суддя виходить з того, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи, у тому числі й цього клопотання слідчого, вже відомі анкетні дані свідків. Тому з метою уникнення покарання, підозрюваний може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання про те, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходячись не під вартою може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, враховуючи антисоціальну спрямованість поведінки підозрюваного і його агресивну налаштованість, ймовірне вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується й тим, що підозрюваний розуміє ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 05.07.12024, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій.

Відповідно до постанови керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси від 28.06.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000590 від 07.05.2024 було продовжено до трьох місяців, а саме до 07.08.2024.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, твердження захисника щодо можливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.5. Вирішення питання щодо розміру застави.

При обрані запобіжного заходу, слідчим суддею, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначався розмір застави та на теперішній час слідчий суддя також не знаходить підстав для визначення розміру застави.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000590 від 07.05.2024 відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 07.08.2024, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1