КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/9109/21
Провадження № 1-кп/552/448/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001574 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

10 жовтня 2021 року о 06 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля «RENAULT LOGAN» р. н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Полтавський Шлях зі сторони вул. Різдвяної в напрямку вул. Дмітрієвської в м. Харкові.

Під час руху по вказаній вулиці, проїжджаючи в районі будинку № 23/25, ОСОБА_4 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, діючи необережно, не переконався у безпеці своїх дій, не обрав такі прийоми керування, які б дозволяли постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, а при необхідності не здійснив його повну зупинку, щоб надати дорогу пішоходу, який в цей час перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу його руху, чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правила дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17/418-А/21 від 08.11.2021, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що ускладнилася набряком-набуханням головного мозку, набряком легенів, травматичним шоком, від яких 10.10.2021 помер в приміщенні лікарні.

Відповідно до висновку судової комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи № КСЕ-19/121-21/24323 від 24.11.2021, в діях водія автомобіля "RENAULT LOGAN", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правила дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та розповів, що рухаючись 10.10.2021 близько 6 години ранку він рухався по вул.. Полтавський шлях та перетинаючи пішохідний пішохід не помітив, оскільки було ще темно та його очі засліплювали вогні з рекламного біг-борду, пішохода та здійснив на нього наїзд. Після чого він відразу зупинився, викликав швидку та поліції. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати. До початку війни ним було перераховано потерпілій близько 32 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Він щиро розкаюється у тому, що сталося. Просить суворо не карати та не позбавляти його волі. Також просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки на даний час він перебуває на військовій службі та будучи водієм броньованої бойової машини постійно перебуває за кермом, виконуючи бойові завдання.

Потерпіла ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду кримінального правопорушення, до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, ОСОБА_4 за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Приймаючи до уваги те, ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягається вперше за злочин, вчинений з необережності, на даний час проходить військову службу, де характеризується виключно з позитивної сторони, частково добровільно відшкодував завдану шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування основного покарання.

Отже, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, хоча ОСОБА_4 допустив грубе порушення правил дорожнього руху, що стало наслідком отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, в результаті отримання яких ОСОБА_6 помер у лікарні, з врахуванням того, що ОСОБА_4 на даний час перебуває на військовій службі і згідно листа т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.05.2024 виконує задачі з перевезення військового майна та матеріального забезпечення під час виконання бойових завдань, що потребує наявності у нього посвідчення водія, суд приходить до переконання про недоцільність застосувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати покласти на обвинуваченого та стягнути на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 з`явитися для реєстрації до командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби, в органи з питань пробації та протягом іспитового строку повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі 9267,48 грн.

Речові докази у вигляді оптичних дисків DVD-R з відеозаписами - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1