Провадження № 1-кп/522/386/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000650 від 08.10.2022 року та №0000471 від 07.10.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Широке Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянки України, незаміжньої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 22.10.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 12.10.2022 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 достовірно знала, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб воєнний стан в Україні продовжено; також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб, також відповідно до Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб, та який діє на теперішній час, а також, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, посилено кримінальну відповідальність, зокрема за злочини проти власності, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

01.10.2022 близько 03:45 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрала ноутбук марки Apple MacBook Prо, вартістю 20000 гривень; мобільний телефон Iphone XS Max, вартістю 16000 гривень; парфуми марки CREED AVENTUS, вартістю 5000 гривень; зарядний пристрій марки «Apple MagSafe Duo Charger», вартістю 4000 гривень та сумку для килимка вартістю 500 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 45500 гривень.

Матеріальна шкода, завдана злочином, відшкодована потерпілому частково шляхом повернення на стадії досудового розслідування власнику зарядного пристрою марки «Apple MagSafe Duo Charger», вартістю 4000 гривень та сумки для килимка вартістю 500 гривень.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України - за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 07 жовтня 2022 року приблизно о 22 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, Аркадіївська алея, біля закладу «Вестерн», знайшла прозорий полімерний пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору. Зрозумівши, що знайдена речовина може бути психотропною, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання даної речовини.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою подальшого особистого вживання психотропних засобів без мети збуту, зберігала при собі знайдену речовину.

07 жовтня 2022 року приблизно о 22 годині 26 хвилин за адресою: м. Одеса, Аркадіївська алея, біля закладу «Вестерн», працівниками поліції виявлено ОСОБА_4 , яка поводила себе підозріло, побачивши співробітників поліції прискорила ходу та змінила напрямок руху.

В подальшому, при проведенні обшуку, у ОСОБА_4 , в одному з відсіків її гаманця виявлено прозорий полімерний пакетик із речовиною білого кольору у порошкоподібному стані.

Вилучена в ході обшуку у ОСОБА_4 порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,785 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-фініл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он).

Кількісний вміст PVP становить 0,592 г.

Психотропний засіб, PVP, обіг якого заборонено, ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала при собі з метою особистого вживання.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропного засобу без мети збуту.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчинених нею кримінальних правопорушень.

Так, у судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердила, що вона 01.10.2022 вночі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрала ноутбук; мобільний телефон Iphone XS Max; парфуми; зарядний пристрій та сумку для килимка. Крім того, ОСОБА_4 підтвердила, що вона 07 жовтня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Одеса, Аркадіївська алея, біля закладу «Вестерн», знайшла прозорий полімерний пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору, зрозумівши, що знайдена речовина може бути психотропною, вирішила її придбати та зберігати при собі з метою власного вживання.

Прокурор ОСОБА_5 просила суд визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 просили суд у разі призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі надати обвинуваченій можливість виправитись шляхом надання іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судових засідань за його відсутності.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої особи, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі ОСОБА_7 .

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

З урахуванням думки прокурора, обвинуваченої, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного часу.

Також суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України доведена та її дії правильно кваліфіковані, оскільки вона незаконне придбала та зберігала психотропний засіб без мети збуту.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, рецидив кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена, будучи раніше судимою, на шлях виправлення не стала, а за досить короткий проміжок часу скоїла декілька кримінальних правопорушень, з яких зокрема є і тяжкий злочин, наявність обтяжуючої обставини рецидиву, та те, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила під час іспитового строку.

Також суд бере до уваги, що обвинувачена не працевлаштована, не заміжня, на утриманні дітей не має.

В свою чергу, суд враховує, що обвинувачена у скоєних кримінальних правопорушеннях щиро покаялась, має постійне місце проживання.

Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченої, дають суду підстави для призначення обвинуваченій покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком один рік,

та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а саме - за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, після постановлення попереднього вироку Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 22.10.2021 року, та до постановлення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 року, остаточне покарання їй варто призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постанові Верховного Суду.

Так, у Постанові від 02.09.2021 року по справі №725/5293/20 Верховний Суд зазначив, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Така позиція колегії суддів Верховного Суду узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2021 року у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177 кмо 20).

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2021 у виді 2 років обмеження волі, що згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 року позбавлення волі, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 року у виді 5 років позбавлення волі, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та визначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

При цьому, застосовуючи покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і досягнення достатньої та справедливої сатисфакції потерпілих і суспільства в цілому.

Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачена перебувала під вартою з 14.10.2022 року, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченій слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили у зв`язку із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 15.11.2022 №СЕ-19/116-22/16698-НЗПРАП, які становлять дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень тридцять шість копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2021 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню№ 0000650 у період з 14.10.2022 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 20.10.2022 року, а саме: на полімерний прозорий пакет із речовиною невідомого походження білого кольору у порошкоподібному стані в середині.

Речові докази: прозорий полімерний пакетик з психотропною речовиною знищити, зарядний пристрій марки «Apple MagSafe Duo Charger», вартістю 4000 гривень та сумку для килимка вартістю 500 гривень вважати такими, що повернуті власнику.

Стягнути із засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 15.11.2022 №СЕ-19/116-22/16698-НЗПРАП, які становлять дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень тридцять шість копійок.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1