Справа № 739/661/24
Провадження № 1-кс/739/224/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 10.03.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оренбург, російської федерації, громадянина російської федерації, військовослужбовця 90-ї гвардійської танкової дивізії (80-й гвардійський танковий полк, в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ збройних сил російської федерації у складі Центрального військового округу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 10.03.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000059 від 10.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України за фактом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що: з 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ, здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 року не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 року за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У порушення вимог ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 42,146, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 43, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977.

Для реалізації злочинного наміру щодо спроб окупації території України, серед інших залучено військовий підрозділ ЗС РФ, в якому проходив службу військовослужбовець РФ ОСОБА_7 , а саме 90 гвардійської танкової дивізії (80 гвардійський танковий полк, в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ Збройних Сил Російської Федерації у складі Центрального військового округу.

07 березня 2022 року близько 13 години, військовослужбовець ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ у кількості не менше 20 осіб, будучи озброєним вогнепальною автоматичною зброєю невстановленого зразка, прибули в АДРЕСА_2 та без дозволу власника, зайшли до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , де проживали цивільні особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання від них відомостей про місця перебування військовослужбовців Збройних Сил України і співпрацю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ними.

Перебуваючи у вищевказаному господарстві, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що він є комбатантом, кадровим військовослужбовцем, та має обов`язки щодо належного поводження з цивільними особами, які перебувають під захистом Конвенції, у порушення ст. ст. 3, 27, 31, 32, 34, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року та ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є цивільною особою, діючи умисно, з метою нелегального ув`язнення (незаконного позбавлення волі) та подальшого отримання від ОСОБА_8 визнання у співпраці зі Збройними Силами України, за попередньою змовою з невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ, застосовуючи психологічне насильство, погрожуючи автоматичною зброєю невстановленого зразка, заборонив ОСОБА_8 вільно залишати вказане господарство, наказав перебувати поруч з ними, тобто вчинив нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) особи, що перебуває під захистом.

У подальшому ОСОБА_7 , разом з іншими військовослужбовцями РФ в ході обшуку виявив у гаражі указаного господарства автомобілі MITSUBISHI PAJERO 2.8 TD 2835, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 175530 грн та FORD TRANZIT 2198, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 311270 грн, які були у власності ОСОБА_8 . У порушення вимог статей вимог статей 27, 31, 32, 33, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 50, 51, 52, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, з метою протиправного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , зокрема погрози застосування вогнепальної зброї та фізичної розправи, відкрито заволоділи його майном шляхом вилучення зазначених автомобілів з гаража і транспортування їх на дорогу за межі території господарства, вчинив розграбування (привласнення) майна, не виправдані воєнною необхідністю, чим спричинили потерпілим шкоду на загальну суму 486800 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями ЗС РФ, у порушення ст. ст. 3, 27, 31, 32, 34, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, та ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, незаконно та насильно помістили ОСОБА_8 до одного з викрадених автомобілів та у супроводі колони військової бронетехніки ЗС РФ вивезли ОСОБА_8 в бік кордону України з РФ, продовжили нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) особи та його переміщення. До даного часу місцезнаходження ОСОБА_8 не відоме.

Отже, ОСОБА_7 вчинив нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільної особи ОСОБА_8 , яка перебуває під захистом, та його переміщення, чим порушив вимоги ст. 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, а також розграбування (привласнення) його майна, не виправдані воєнною необхідністю, чим порушив вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 33, 34, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 50, 51, 52, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977.

На підставі зібраних доказів 01.03.2024 слідчим слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні- прокурором Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України, тобто у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, громадянину російської федерації, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Оренбург російської федерації, громадянину російської федерації, військовослужбовцю НОМЕР_4 гвардійської танкової дивізії (80-й гвардійський танковий полк, в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ збройних сил російської федерації у складі Центрального військового округу, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 та повідомлено про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлення, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» від 01.03.2024 за № 45 (7705) в рубриці «Оголошення».

Враховуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України, з моменту опублікування повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора особа вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_7 на виклики до слідчого на «10» год. «00» хв. 04.03.2024, на «10» год. «00» хв. 05.03.2024, на «10» год. «00» хв. 06.03.2024, не з`явився, слідчого та прокурора про поважні причини неявки не повідомив. Зазначене свідчить про переховування підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На виконання вимог ст.ст. 49, 52 КПК України постановою слідчого від 01.03.2024, ОСОБА_7 залучено захисника за рахунок держави.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_7 від правоохоронних органів, постановою слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 13.03.2024 його оголошено в розшук.

Відповідно до інформації СБ України в Чернігівській області та сектору кримінальної поліції Новгород-Сіверського РВП ГНУП в Чернігівській області ОСОБА_7 перебуває на території російської федерації, що визнана Верховною Радою України державою-агресором згідно Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015.

Посилаючись на ст. 297-1 КПК України прокурор вважає, що є всі підстави для проведення у кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор у кримінальному провадженні в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий підтримав позицію прокурора.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечував.

Клопотання розглядається слідчим суддею за відсутності підозрюваного, за участі захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема ч.1 ст.438 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування необхідно встановити: чи набула особа статусу підозрюваної у цьому кримінальному провадженні; чи передбачає КПК України здійснення спеціального досудового розслідування щодо злочину, який розслідується в межах кримінального провадження, в якому подане клопотання; чи наявні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення; чи переховується підозрювана особа від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або чи оголошена підозрювана у міжнародний розшук.

Згідно ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч.1 ст.42, ст.135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з чч.1, 2, 4 - 7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

В аспекті встановлення факту повідомлення слід зауважити, що у національному законодавстві та судовій практиці може застосовуватися такий засіб юридичної техніки, як юридична фікція (legal fiction), тобто умовно прийнятий факт, що не може бути спростований у процесі доказування та беззаперечно приймається за істину (має імперативний характер), зовнішньою формою якого є норми матеріального та процесуального права, оскільки застосування юридичних фікцій має на меті забезпечення принципу правової визначеності та, головним чином, спрямовано на фіксацію виконання уповноваженим суб`єктом певного обов`язку у визначених законом випадках.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000059 від 10.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України за фактом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

01.03.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Оренбург російської федерації, громадянину російської федерації, військовослужбовцю НОМЕР_4 гвардійської танкової дивізії (80-й гвардійський танковий полк, в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ збройних сил російської федерації у складі Центрального військового округу, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр». Копії повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_7 вручені його захиснику ОСОБА_5 .

Отже, слідчий суддя вважає, що у провадженні вжито вичерпних заходів для доведення до відома підозрюваної особи фактів складання повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин у порядку, передбаченому КПК України.

Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході слідства доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 13.04.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 15.04.2022; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_9 від 04.06.2022; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 08.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.06.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 14.06.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_11 від 14.06.2022; протоколом огляду речових доказів у кримінальному провадженні від 01.06.2022; протоколом огляду місця події від 07.09.2022; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 22.03.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2023; протоколом огляду речового доказу документу від 29.03.2023; висновком судової-товарознавчої експертизи № 1457/1458/23-24 від 04.05.2023.

Отже, ч.2 ст.297-1 КПК України передбачається можливість здійснення спеціального досудового розслідування щодо інкримінованого злочину у вказаному кримінальному провадженні.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення належить до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Окрім того, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, вищевказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Повідомлений про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_7 на виклики до слідчого на «10» год. «00» хв. 04.03.2024, на «10» год. «00» хв. 05.03.2024, на «10» год. «00» хв. 06.03.2024, не з`явився, слідчого та прокурора про поважні причини неявки не повідомив. Зазначене свідчить про переховування підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 13.03.2024 оголошено в розшук ОСОБА_7 ..

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від органу досудового розслідування на території РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та знаходиться на території РФ, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись статтями ст.139, 297-1, 297-4, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 10.03.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України.

У випадку, якщо підозрюваний, стосовно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснювати згідно із загальними правилами передбаченими КПК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1