Справа № 761/4139/22
Провадження №1-кп/761/1443/2024
В И Р О К

іменем України

03 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0004732 від 04.12.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неофіційно працюючого таксистом, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2021 року приблизно о 16 годині, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в місті Києві по вул. Дорогожицька зі сторони вул. Оранжерейна в напрямку вул. Ризька та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. Дорогожицька та вул. О. Теліги.

Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_5 , під час керування вказаним автомобілем, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, проігнорував вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України, та повертаючи ліворуч у забороненому напрямку у м. Києві від вул. Дорогожицька на вул. О. Теліги в напрямку вул. Довженка, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину по вул. О. Теліги на дозволений зелений сигнал світлофору для пішоходів по регульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , на яку водій ОСОБА_5 повертав.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_5 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду автомобілем потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у виді закритої травми правої гомілки у вигляді внутрішньосуглобового перелому латерального виростка великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого настали наслідки у вигляді спричинення ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він, 03.12.2021 о 16 годині, керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в місті Києві зі сторони вул. Оранжерейна по вул. Дорогожицькій в напрямку вул. Ризька. Наближаючись до перехрестя з вул. Дорогожицька та вул. О. Теліги, не помітив дорожнього знаку, який забороняє повертати ліворуч, та здійснюючи поворот ліворуч на вул. Довженка, із-за погодних умов не помітив пішохода, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину вул. О. Теліги зліва направо відносно його руху. Відразу зупинившись, викликав швидку медичну допомогу для потерпілої ОСОБА_10 , та в подальшому вона разом зі своїм чоловіком поїхали до лікарні. Згодом, він намагався примиритися з потерпілою, відшкодувати спричинену ним шкоду, але після того як він поїхав до неї в лікарню та передавав через адміністрацію лікарні гостинці, ОСОБА_10 перестала з ним контактувати та відмовлялась від будь-якої допомоги.

У зв`язку з визнанням винни, щирим каяттям, готовністю відшкодувати спричинену шкоду ОСОБА_10 , просив суд суворо його не карати. Крім того, запевнив суд, що зробив належні висновки, а також просив врахувати, що працює в таксі водієм, та у зв`язку з цим просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його винуватість підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні повідомила, що 03 грудня 2021 року приблизно о 16 годині вона переходила дорогу на зелений сигнал світлофора по вул. О. Теліги у м. Києві по пішохідному переходу, та перебуваючи майже на середині дороги, її збив автомобіль марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Після чого приїхала швидка медична допомога та її було доставлено до лікарні. В подальшому, внаслідок отриманої травми від наїзду автомобіля, лікарі встановили їй на рік групу інвалідності та внаслідок травми та неможливістю повноцінно працювати, її було звільнено з роботи;

-даними витягу з ЄРДР за №0004732 від 04.12.2021;

-даними постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 04.12.2021 року про визнання речей речовими доказами у кримінальному провадженні;

-даними висновку експерта № 042-86-2022 від 26.01.2022, відповідно до якого закрита травма правої гомілки, яка виявлена у ОСОБА_10 , могла утворитись в термін 03.12.2021 при транспортній травмі /травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом/, перебуває в прямому причино-наслідковому зв`язку з подіями транспортної травми та за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості;

-даними постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 04.12.2021 року про визнання речей речовими доказами у кримінальному провадженні;

-даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/1394-ІТ від 25.01.2022, відповідно якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, вислухавши показання потерпілої, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові документи, дані щодо характеристики особи обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів, характер вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, його відношення до скоєного.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховуються дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем реєстрації, його вік та стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправленняОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік, наявність місця реєстрації та проживання, відсутність негативних характеристик, суд вважає, що перевиховання і виправлення цілком можливе без ізоляції від суспільства ОСОБА_5 , а тому останнього допустимо звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому, доводи сторони захисту, щодо можливості застосування положень ч.2 ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 , в тому числі щодо не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом не можуть бути взяті до уваги, з огляду на те, що відсутні кілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь вчиненого ним кримінального правопорушення, а також того, що санкція статті ч. 1 ст. 286 КК України, передбачає основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку чим відсутні підстави для не призначення додаткового покарання.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи, що представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 звернулася з письмовою заявою про залишення без розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні, що підтверджено в судовому засіданні, з урахуванням положень ст. 26 КПК України, у відповідності до яких суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Крім того, представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 просила вирішити питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 18 800 грн. 00 коп. процесуальних витрат на правову допомогу.

Вирішуючи вказане питання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Таким чином враховуючи, що на підтвердження факту надання правової допомоги ОСОБА_10 , адвокатом ОСОБА_9 до матеріалів кримінального провадження долучена квитанція про сплату адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги від 24.10.2022, у сумі 18 800 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне визнати їх процесуальними витратами та приходить до висновку, що зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 .

Крім того, в рамках даного кримінального провадження залучено експертів, якими проведено судові експертизи /судово-медична експертиза та судово-автотехнічна експертиза/, вартість яких у сумі становить 3 373 грн. 72 коп., що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума також підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 18 800 /вісімнадцять тисяч вісімсот/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3 373 /три тисячі триста сімдесят три/ грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-DVD-R диски - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-Автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у користуванні та розпорядженні ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя