Справа №373/1862/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2794/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 24.09.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років 11 місяців 18 днів позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду встановлено, що 25.06.2022 року приблизно о 22:00 ОСОБА_8 перебував біля магазину «Пагер» розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в той же час перебував ОСОБА_9 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт на грунті неприязних відносин в ході якого у обвинуваченого виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тілесного ушкодження. Без відриву в часі, перебуваючи біля магазину «Пагер», ОСОБА_8 стоячи навпроти ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме в праву брову, після чого тримаючи в правій руці ріжучий предмет наніс потерпілому ріжуче поранення шиї ліворуч.

Наносячи вказані тілесні ушкодження з мотиву неприязні до потерпілого, ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки таких дій і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Згідно висновку експерта Переяславського відділу КЗ КОР КОБ СМЕ № 101 від 09.09.2022, виявлене у ОСОБА_9 тілесне ушкодження у виді різаної рани шиї ліворуч, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, які є аналогічними за змістом та вимогами, в яких просять вирок суду змінити та призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Мотивуючи такі вимоги зазначають, що з урахуванням встановлених судом помякшуючих обставин - щирого каяття, відсутності претензій з боку потерпілого, активного сприяння розкриттю злочину, судом не вмотивовано призначення покарання у виді громадських робіт, не мотивовано також і те, чому до обвинуваченого неможливо застосувати покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подані апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, суспільну небезпеку скоєного, а також наслідки, що настали в результаті протиправних дій обвинуваченого, дані про його особу, який раніше судимий, не працює та не має джерела доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обмежень, визначених ч. 3 ст. 56 КК України. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, суд дійшов всиновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання відповідно до санкції частини 2 статті 125 КК України виді громадських робіт строком на 200 годин.

На переконання колегії суддів, місцевим судом належно проаналізовано всі обставини, на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник, разом з іншими обставинами кримінального провадження в сукупності, та призначено покарання, яке у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_8 , попередження скоєння ним нових злочинів, а також домірне скоєному.

Підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання явно несправедливим, через суворість, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданих апеляційних скарг і не знаходить підстав для зміни вироку, а тому апеляційні скарги залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: