Справа №: 630/595/24 Провадження №: 1-кс/630/222/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 03 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000384 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони використання, володіння та розпорядження на майно, вилучене 02 липня 2024 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на вила з нашаруванням РБК, які належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказала, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000384 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України. В цьому провадженні було встановлено, що 02 липня 2024 року до чергової частини відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 02 липня 2024 року невстановлена особа за адресою : АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження собаці заявника, що призвело до загибелі собаки.

Вказані відомості внесені 02 липня 2024 року до ЄРДР за 0000384 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Слідчим 02 липня 2024 року проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 добровільно видав належний йому предмет, схожий на вила з нашаруванням РБК, який було вилучено.

Вилучене майно ймовірно є знаряддям нанесення тілесних ушкоджень собаці ОСОБА_5 , від яких тварина загинула та має істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення та може бути використано в якості доказу факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000384 від 02 липня 2024року.

Тому накладення арешту на вказане вище майно сприятиме забезпеченню доказової бази у кримінальному провадженні.

Прокурор Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але подала заяву про підтримання клопотання та просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, не з`явилася.

У зв`язку із викладеним, згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 02 липня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 02 липня 2024 року, вказано, що 02 липня 2024 року до чергової частини відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 02 липня 2024 року невстановлена особа за адресою : АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження собаці заявника, що призвело до загибелі собаки.

Вказані відомості до ЄРДР були внесені на підставі повідомлення ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 02 липня 2024 року в період часу з 21-16 год. і до 21-19 год. був проведений огляд місця події, яким є відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_1 під час якого ОСОБА_4 добровільно видав належний йому предмет, схожий на вила з нашаруванням РБК, який було вилучено.

Постановою слідчого від 03 липня 2024 року усі вилучені предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000384.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя, суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучені речі являються речовим доказом у кримінальному провадженню, та зберегли на собі сліди злочину або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на предмети, які є речовими доказами по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті, в тому числі шляхом призначення і проведення необхідних судових експертних досліджень.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

В зв`язку з викладеним, клопотання прокурора слідчий суддя вважає обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 . від 03 липня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000384 від 02 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 02 липня 2024 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на вила з нашаруванням РБК, які належать ОСОБА_4 , заборонивши використання, володіння та розпорядження вказаним майном до прийняття процесуального рішення по суті справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали

Слідчий суддяОСОБА_1