Справа №639/1252/24
Провадження №1-кп/639/263/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000134 від 02.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в України з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2002 «Про введення воєнного стану в України» та Закон України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

Так, ОСОБА_6 04 грудня 2023 близько 06-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився поблищу супермаркету «АТБ-маркет», що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2.

Саме в той час ОСОБА_6 на відкритій ділянці місцевості, розташованій біля супермаркету «АТБ-маркет», на землі помітив мобільний телефон марки «Poco X3 GT Stargaze Black 8 Gb RAM 256 Gb ROM» у чохлі чорного кольору, з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , обладнаний двома сім-картками операторів «лайфсел»: НОМЕР_3 та «Київстар»: НОМЕР_4 , у робочому стані, не оснащений паролем, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1045/24 від 22.02.2024, складає 6708 гривень 00 копійок та власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що мобільний телефон не оснащений засобами логічного захисту та, впевнившись, що за його діями ніжто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, непомітно для оточуючих, заволодів вказаним мобільним телефоном, поклавши його до кишені.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що телефон не вийшов з володіння ОСОБА_4 та останній може повернутися за мобільним телефоном, а також, що в телефоні міститься сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити власника.

Тобто ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи можливості повідомити про знайдений телефон ОСОБА_4 , який його загубив, повернути його останнього або заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що існує реальна можливість з`ясувати інформацію про законного власника мобільного телефону, не вжив належних заходів для знайденого мобільного телефону.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, а саме вчинив активні дії, спрямовані на вилучення вказаного мобільного телефону з володіння потерпілого та видалив всю інформацію, яка знаходилася на телефоні, скинувши телефон до заводських налаштувань та в подальшому здав його в ломбард.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 6708 гривень 00 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1045/24 від 22.02.2024.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом.

29 лютого 2024 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Потерпілий ОСОБА_4 висловив письмову згоду на укладення та затвердження вказаної угоди.

Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 п.1 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Абзацом п`ятим частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, однак ним не спричинено значної шкоди державним та суспільним інтересам, потерпілий в судовому засіданні підтримав угоду та заявив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду від 29 лютого 2024 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000134 від 02.02.2024 року, про визнання винуватості, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь судового експерта ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження в розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень (к/п, а.с. 31).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2024 р. на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Poco», model 2106111OAG, imei 1: НОМЕР_1 imei 2: НОМЕР_5 у корпусі чорного кольору, із двома влаштованими сім-картками операторів «Київстар» та «Лайфсел», у чохлі чорного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_4 (к/п, а.с. 25-28).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів після його постановлення до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку учасникам судового провадження, які не були присутніми при його проголошенні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1