Справа № 578/789/19
Провадження № 1-о/591/6/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря - ОСОБА_4 , засудженого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , прокурора - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд судових рішень за виключними обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою від 11.10.2021, яку доповнив 26.04.2023 року, після чого подав заяву від 31.03.2023. У вказаних завах він просив переглянути за виключними обставинами судові рішення, що набрали законної сили - вирок Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2020, ухвалу Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 та постанову Верховного Суду України від 21.04.2021, якими він був засуджений до довічного позбавлення волі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.09.2021 року № 6-р(II)/2021 було визнано неконституційним ч. 1 ст. 81, та ч. 1 ст. 82 Кримінального кодексу України, зокрема, що покарання у виді довічного позбавлення волі як покарання без перспективи звільнення є несумісним із вимогами Конституції України. Зазначає, що така позиція Конституційного Суду України в сукупності з тим, що кримінальний закон не визначає порядок, терміни та умови виконання і відбування такого покарання як довічне позбавлення волі, порушує засаду верховенства права, унеможливлює виконання судового рішення та також свідчить про неконституційність вказаного покарання.

Вважає прийняття такого рішення КСУ, згідно ст. 462 КПК України, виключною обставиною, що могла вплинути на рішення судів всіх інстанцій. Тому просить переглянути судові рішення за виключними обставинами, скасувати вирок Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2020, ухвалу Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 та постанову Верховного Суду України від 21.04.2021 та ухвалити інше рішення, яким змінити вид покарання «довічне позбавлення волі» на позбавлення волі, визначене ст. 63 ч.2 КК України, яке відповідатиме нормам Конституції України та ст.3 Конвенції.

В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягав на задоволенні його заяв.

Захисник вимоги заяв підтримала. Вважала, що у ОСОБА_5 є законні підстави для звернення до суду з такими заявами і що його заяви про перегляд вироку за виключними обставинами підлягають задоволенню.

Прокурор вважала, що заяви засудженого до довічного ув`язнення є такими, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та що відсутні підстави для задоволення таких заяв.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України установлення неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови їх застосування судом при вирішенні конкретної справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021, на прийняття якого ОСОБА_5 посилається як на виключну обставину, визнано неконституційними положення ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 82 КК України, оскільки вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Водночас, довічне позбавлення волі, як один із видів покарання відповідно до п.12 ч.1 ст.51 КК України, передбачено ст.64 КК України і Рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 така норма неконституційною не визнавалася.

Тобто, вказаним рішенням Конституційного Суду України не встановлена неконституційність закону, застосованого Зарічним районним судом м.Суми при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_5 , а обидві норми закону, що стали предметом розгляду Конституційного Суду України стосуються не розгляду справи по суті чи постановлення вироку, а - порядку його виконання.

За таких обставин, визнання Конституційним судом України неконституційними ч. 1 ст.81, ч. 1 ст.82 КК України, не впливало на вирішення справи по обвинуваченню ОСОБА_5 по суті пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, враховуючи те, що місцевим судом, при вирішенні справи щодо ОСОБА_5 положення ст.ст. 81, 82 КК України не застосовувались, визнання Конституційним Судом України неконституційними цих положень закону не є виключними обставинами для перегляду вироку Зарічного районного суду м.Суми від 16.06.2020, ухвали Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 та постанови Верховного Суду України від 21.04.2021.

На даний час питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким врегульовано нормами чинного законодавства та вирішується за наявності передбачених КК підстав в порядку, що передбачений КПК України для виконання вироку, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Тобто, за вказаних обставин відсутні підстави для задоволення заяв засудженого про перегляд вироку за виключними обставинами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.459,462, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд за виключними обставинами вироку Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2020, ухвали Сумського апеляційного суду від 13.08.2020 та постанови Верховного Суду України від 21.04.2021.

Ухвала суду може бути оскаржена відповідно до КПК України в передбачений 7-денний строк до Сумського апеляційного суду.

Судді