Справа № 462/4081/20
провадження 1-кп/462/87/24
У Х В А Л А

04 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0001329 від 23.06.2020 року щодо ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

встановив:

У провадженні ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться кримінальне провадження № 0001329 від 23.06.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

02.05.2024 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про визнання очевидно недопустимими доказів, а саме копій документів: звернення голови громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про вчинене кримінальне правопорушення з додатками; ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до оригіналів документів щодо укладення та виконання договору між АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 17.07.2020; договір Л/Т-19424/НЮ від 18.09.2019; примірник договірної ціни на капітальний ремонт об`єкта на

АДРЕСА_1 ; локальний кошторис на будівельні роботи за згаданою адресою; довідку про вартість виконаних робіт за жовтень 2019; акт приймання виконаних робіт за жовтень 2019; підсумкову відомість ресурсів за згаданим об`єктом; розрахунок витрат до Акта КБ-2в № 1; акт приймання-передачі закінчених робіт за договором на виконання робіт Л/Т-19424/НЮ від 18.08.2019; акта обстеження даху; податкову накладну; виписку по рахунку від 12.12.2019; накладну № 7/09 від 10.09.2019; видаткову накладну № РН-0000036 від 18.10.2019; накладну № 17/10 від 03.10.2019; накладну № 12/09 від 19.09.2019; документацію для проведення допорогової закупівлі; експертний звіт щодо розгляду кошторисної частини проектної документації; акта приймання-передачі закінчених робіт від 21.10.2019; платіжне доручення від 11.12.2019; протокол розгляду пропозицій допорогових закупівель від 09.09.2019; підсумкову відомість ресурсів за жовтень 2019; дефектний акт від 05.07.2019; зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва; ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2020 на проведення огляду об`єкта; протокол огляду місця події; постанову про призначення будівельно-технічної експертизи; висновок експерта № 597 від 20.05.2020; постанову про призначення хімічної експертизи; акт № 1 та акт

№ 2 здачі-приймання висновку експерта № 2625; висновок експерта № 2625; протокол огляду предметів від 17.06.2020; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; посадову інструкцію провідного інженера технічного нагляду ОСОБА_4 ; наказ про затвердження положення про службу капітальних вкладень Регіональної філії « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; Положення про структурний підрозділ «Служба капітальних вкладень» РУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; договір поставки № 09/19 від 09.09.2019; постанову про призначення почеркознавчої експертизи від 28.05.2020; довідку про витрати на проведення почеркознавчоїї експертизи та висновок експерта № 10/7/393 від 05.06.2020. В обгрунтування заявленого клопотання захисник вказує на те, що оскільки вказане кримінальне провадження зареєстровано 23.06.2020, то саме з цієї дати могло бути розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні, вчинятись будь-які слідчі чи процесуальні дії, збиратись докази та прийматись процесуальні рішення, оскільки здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність. Відтак, усі процесуальні рішення, які були прийняті до 23.06.2020 та стосуються цього кримінального провадження не можуть вважатися законними, а усі докази, які були зібрані до цієї дати є недопустимими відповідно до положень ст. 86 КПК України. Захисник вказує на те, що кримінальне провадження №0001329 було зареєстровано 23.06.2020 із зазначенням як підстави внесення відомостей повідомлення про кримінальне правопорушення від 22.06.2020, хоча 23.06.2020 начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 доручав слідчому на підставі письмового доручення внести відомості до ЄРДР за фактом неналежного виконання службових обов`язків працівником Регіональної Філії " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що спричинило тяжкі наслідки, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Крім того, 23.06.2020 в межах кримінального провадження №0003800 від 19.12.2019 старшим слідчим винесено постанову про виокремлення матеріалів для долучення до кримінального провадження за №0001329 та із резолютивної частини постанови вбачається, що слідчим виокремлювались матеріали, які стосуються протиправної діяльності ОСОБА_4 , однак предметом дослідження у кримінальному провадженні за №0003800 є встановлення обставин наявності в діях осіб умисного злочину за ч. 4 ст. 191 КК України, тоді як у межах кримінального провадження №0001329 предметом дослідження є відмінні обставини, а саме щодо наявності ознак неумисного злочину за ч. 2 ст. 367 КК України. Відтак, виходячи з того, що усі слідчі та процесуальні дії в межах кримінального провадження за №0001329 могли бути вчинені лише після внесення відомостей до ЄРДР, тобто після 23.06.2020, усі докази, в тому числі висновки експертів, якими сторона обвинувачення обгрунтовує вину обвинуваченого ОСОБА_4 і здобуті до 23.06.2024 та в межах іншого кримінального провадження є недопустимими. Просить клопотання задоволити та визнати згадані вище документи очевидно недопустимими.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 раніше подане клопотання про визнання доказів недопустимими підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у такому та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечила, просила у задоволенні такого відмовити у повному обсязі покликаючись на необгрунтованість з підстав, що ст. 87 КПК України чітко визначено, за яких умов суд зобов`язаний визнати докази у кримінальному провадженні недопустимими, суд може визнати дії керівного складу органу досудового розслідування та слідчого недопустимими доказами за умови, якщо такі дії призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України, а також у разі, якщо такі порушення викликають сумніви у достовірності відомостей, отриманих під час проведення слідчої дії. У даному випадку немає істотних порушень вимог процесуального закону, що вплинули на ті чи інші конвенційні або конституційні права, не встановлено порушень процесуального порядку, що потягло за собою неспростовні сумніви у достовірності отриманих даних у результаті проведення експертних досліджень та інших слідчих дій. До того ж, у розумінні п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів, що не відповідає обставинам у даній справі, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту та визнання доказів недопустимими.

Вивчивши клопотання сторони захисту, заслухавши доводи та заперечення учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно вимог ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані: з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Порядок визнання доказів недопустимими встановлений статтею 89 КПК України. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 1, 2 ст. 89 КПК України).

При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: - прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи - зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Категорія очевидної недопустимості доказів має оцінний характер і є характеристикою допущених при збиранні доказів порушень передбаченого законом порядку, що свідчить про очевидну недопустимість отриманих фактичних даних. Так, до очевидно недопустимих доказів можна віднести докази, зокрема, отримані внаслідок істотного порушення прав людини (ст. 87 КПК України); ненадання доступу до матеріалів досудового розслідування протилежній стороні кримінального провадження, потерпілому до направлення обвинувального акта до суду (ч. 12 ст. 290 КПК України); докази, отримані органами досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку, а також ті, про недопустимість яких прямо вказано в КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ознайомившись з аргументами, викладеними в клопотанні захисника, судом не встановлено обставин отримання доказів у вказаному кримінальному провадженні, зокрема і внаслідок істотного порушення прав людини, клопотання захисту зводиться до оцінки процесуальних порушень, вчинених на думку захисника під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, разом з тим суд звертає увагу на те, що на даній стадії судового розгляду у суду відсутній критерій встановлення очевидності недопустимості доказів, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває і оцінка доказів, які захисник просить визнати очевидно недопустимими, надаватиметься під час ухвалення судом остаточного рішення за наслідками розгляду даної справи, а тому і доводи, викладені захисником, підлягатимуть безумовній оцінці при наданні судом аналізу доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 на даній стадії судового розгляду провадження відсутні.

Керуючись ст. 84-86,89 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів очевидно недопустимими залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/4081/20

Суддя: ОСОБА_1