Справа № 487/4930/24
Провадження № 1-кс/487/3394/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000850 від 21.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 року слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 21.05.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

Клопотання мотивоване тим, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, характер злочину, в якому ОСОБА_4 підозрюється, наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, відсутність можливості перешкоджати судовому розгляду іншим чином, застосування до вказаного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним співрозмірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні провину визнав, у скоєному розкаявся, пояснив, що скоїв злочин оскільки йому були потрібні гроші.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувати допідозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний вину визнає, з`являється до слідчого та викликом та підробляє.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000850, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Так, 09.05.2024 року приблизно об 14 годині 35 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на території Центрального ринку в приміщенні павільйону, де здійснюють продаж риби, зайшов до підсобного приміщення, та, підійшовши до столу, який розташований навпроти вхідних дверей контейнеру, де працювала ОСОБА_7 , побачив мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », належний останній, та сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування, які для потерпілої не мають матеріальної цінності, після чого у ОСОБА_4 виник повторний злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення вищезазначеного майна потерпілої.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізовуючи свій повторний злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу взяв зі столу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », вартість якого становить 1633,33 гривень, та відразу направився до виходу з приміщення павільйону.

У цей час, потерпіла ОСОБА_7 , виявивши відсутність своїх речей, побачила ОСОБА_4 , який тримав в руках сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », почала його переслідувати та кричати з вимогою зупинитись та повернути викрадене, однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені потерпілою та стали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії щодо викрадення вищевказаного майна, кинув на підлогу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », покинув приміщення павільйону, незважаючи на вимогу потерпілої зупинитись.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi» моделі «9A Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1633,33 гривень.

22.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.05.2024; запитом про надання інформації до ТОВ «Ломбард «Є Гроші»» від 21.05.2024; відповіддю від ТОВ «Ломбард «Є Гроші»» на запит від 21.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 22.05.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2024; протоколом огляду предмету (оптичного носія інформації) від 25.05.2024; висновком експерта № СЕ-19/115-24/9561-ТВ від 30.05.2024 та іншими матеріалами у їх сукупності

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року. Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яка відповідно до ч.4 ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів санкція, якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 4 ст. 186 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України адже підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, був неодноразово засуджений за злочини проти власності, останнього разу 04.10.2023 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку та робить даний ризик об`єктивним.

Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 242240 грн. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000850 від 21.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування терміном до 22.07.2024 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 10.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1