ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/938/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 302 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора та підозрюваної, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000402 від 03.05.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Панютине, м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_9 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст.307 КК України.

ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів, тобто 07.04.2024 включно та одночасно визначено заставу у розмірі 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн., при внесенні якої, її вирішено з-під варти звільнити та покласти на неї обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваної, - адвокат ОСОБА_7 ,подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою її фактичного місця проживання у АДРЕСА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на неповне врахування судом підстави для обрання запобіжного заходу та недоведеність зазначених в клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана не має наміру переховуватись і вчиняти інший злочин. Захисник вважає, що прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним в клопотанні ризикам.

Вважає обраний запобіжний захід занадто суворим та винятковим.

Просила врахувати, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. А тому, вважає, що немає необхідності в ізоляції її від суспільства..

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримала доводи апеляційної скарги, просила їх задовольнити. Прокурор та підозрювана в судове засідання не з`явилися, були повідомлені, відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України, належним чином

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та підозрюваної, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Крім того, такий розгляд відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваної не стосується погіршення становища підозрюваної.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника підозрюваної, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000402 від 03.05.2023 року за підозрою за підозрою ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 310 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2023 року ОСОБА_9 , переслідуючи мету незаконного збагачення створив та очолив організовану групу для здійснення збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» на території смт. Панютине Лозівського району Харківської області. До злочинної діяльності ОСОБА_9 залучив раніше знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які надали добровільну згоду на вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

В ході досудового розслідування зафіксовано наступні епізоди кримінальних правопорушень вчинених учасниками організованої групи, а саме:

-17.05.2023 під час контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_3 незаконно збув ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 11,52 грама, отримавши від останньої грошові кошти в сумі 500 грн.;

-31.05.2023 під час контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 незаконно збула ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 7,618 грама, отримавши від останньої грошові кошти в сумі 300 грн.;

-15.06.2023 під час контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_10 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_3 незаконно збув ОСОБА_12 особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 8,825 грама, отримавши від останньої грошові кошти в сумі 300 грн.;

- 14.09.2023 в ході проведення обшуку у господарському приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , яким фактично користується ОСОБА_9 , виявлено та вилучено висушену не подрібнену особливо небезпечну наркотичну речовину «канабіс» загальною масою 23 374,5 грама;

- 14.09.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_9 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 1663,7464 грама;

- 14.09.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», маса якого склала 5383,0042 грама;

- 14.09.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_10 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 0,7132 грама;

- 14.09.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 26,1334 грама.

- 18.09.2023 в ході огляду місцевості на соняшниковому полі, розташованому в смт. Панютине м. Лозова Харківської області, за координатами: НОМЕР_1 , 36,25164 виявлено та вилучено 306 рослин, які є рослинами роду коноплі, та відносяться до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається у промислових цілях, які ОСОБА_9 незаконно посіяв та вирощував з метою збуту.

За результатами досудового розслідування 31.01.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для розгляду по суті.

14.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.09.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

14.09.2023 підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 12.11.2023, із визначенням застави у розмірі 402 600 грн.

03.11.2023 керівником Лозівської окружної прокуратури продовжено у провадженні строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 14.12.2023.

09.11.2023 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України; ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

09.11.2023 слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою до 14.12.2023, з раніше визначеним розміром застави в сумі 402 600 грн.

12.12.2023 ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області строк досудового розслідування у провадженні продовжено до 6 місяців, а саме до 14.03.2024.

12.12.2023 слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою до 09.02.2024, з раніше визначеним розміром застави в сумі 402 600 грн.

Постановою першого заступника керівника обласної прокуратури від 28.12.2023 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 доручено СУ ГУНП в Харківській області.

29.12.2023 ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 3 ст. 307 КК України із кваліфікуючою ознакою вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

За результатами досудового розслідування 31.01.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для розгляду по суті.

01.02.2024 головою Лозівського міськрайонного суду Харківської області направлено до Харківського апеляційного суду подання щодо зміни підсудності у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 34 КПК України, у зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу справ між суддями, в зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи, яке на даний час не розглянуто.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 закінчується 09.02.2024, однак підготовче судове засідання у кримінальному провадженні Лозівським міськрайонним судом Харківської області або будь-яким іншим судом станом на цей час не призначено, тому прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням в порядку ч.6 ст. 199 КПК України, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи вказане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену їйу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,яка підтверджується зібраними у сукупності доказами. Крім того, вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважав, що, ризики, які були наявні на час застосування та продовження не зменшились, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановивши існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винною у кримінальному правопорушенні,а саме передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, а також особу підозрюваної, яка не працює тривалий час, не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважав, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя поклав на підозрювану обов`язки, визначені у ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав та мотивів продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і наявності обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Характер висунутої ОСОБА_6 підозри, дає достатні підстави вважати, що вона може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваною вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до 12 років, а тому може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що він офіційно не працевлаштована, малолітніх дітей на утриманні не має.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, існує вірогідність, що підозрювана, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких, в даному випадку, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним.

Враховуючи також відомості і конкретні обставини вчинення злочину, який їй інкримінується, виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість незаконного впливу підозрюваною на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваної впливати на свідків, які на даний час не допитані, беручи до уваги порядок допиту свідків безпосередньо судом під час судового розгляду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи з фактичних обставин справи та беручи до уваги специфіку діяльності підозрюваної та обставини вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 року про продовження щодо підозрюваної за ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 07 04 2024 року, включно, із визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3