КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2773/2024 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. ч. 6 ст. 193 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабче, Богородчанського району, Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, відтак ухвала підлягає скасуванню.

Як зазначає захисник, на момент розгляду клопотання слідчим суддею, підозрюваного ОСОБА_9 не було оголошено у міжнародний розшук, так само як і не було оголошено у державний розшук, відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту МВС України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належного вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, відтак ОСОБА_9 фактично не набув процесуального статусу підозрюваного. До матеріалів клопотання не додано будь-яких матеріалів про направлення повідомлення про підозру шляхом використання міжнародної правової допомоги, хоча ОСОБА_9 перетнув державний кордон України ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і на територію України не повертався.

Крім того, автор апеляційної скарги стверджує, що постанова про оголошення у міжнародний розшук, яка міститься у матеріалах справи, є формальною та не підтверджена органами, які повинні проводити розшук підозрюваного. Дані про надіслання правоохоронними органами будь-яких відомостей щодо ОСОБА_9 до Національного центрального бюро Інтерполу також відсутні.

Окрім цього, сторона захисту наголошує, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, в тексті повідомлення про підозру не зазначено ні дії ОСОБА_9 , які б містили ознаки кримінального правопорушення, ні факту вчинення останнім злочину. При цьому, під час розгляду клопотання, прокурором було повідомлено, що слідчий, який проводив досудове розслідування по даним матеріалам кримінального провадження, вчинив службове підроблення та відповідні відомості внесено до ЄРДР, проте на підтвердження ймовірної вини ОСОБА_9 прокурор надав слідчому судді ті самі документи, що були, на думку самого ж прокурора, підроблені слідчим.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, атому такою, яку необхідно залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000951 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.12.2023 слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 , складено письмове повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Постановами начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 13.12.2023 підозрюваного ОСОБА_9 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України за № 19-4559/18/24-Вих від 22.01.2024 за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» в період з 12.06.2021 по 22.01.2024 ОСОБА_9 14.06.2021 о 22:34 перетнув державний кордон України та вилетів з аеропорту «Жуляни» рейсом Київ-Пула.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 15.12.2023 доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000951 від 15.06.2021 за ч. 2 ст. 121 КК України Білоцерківському РУП ГУНП в Київській області.

Підставою для такого рішення було неефективне проведення досудового розслідування Фастівським РУП ГУНП в Київській області, в тому числі не забезпечення оголошення ОСОБА_9 , у міжнародний розшук, незважаючи на отримані відомості щодо перебування останнього за межами території України.

11.03.2024 слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України з проханням обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, за умов перебування особи у міжнародному розшуку.

Ухвалою слідчого суддіБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2024 року клопотання органу досудового розслідування задоволено.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У положеннях ч. 1 ст. 183 КПК України вказано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак при цьому належним чином не перевірив, чи здійснено органом досудового розслідування всі необхідні дії, які мають бути виконані після винесення постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародний розшук.

Зокрема, в резолютивній частині постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародний розшук визначено, що відомості про таке прийняте рішення необхідно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань і здійснення розшуку підозрюваного доручити оперативному підрозділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області із залученням сил та засобів підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Київській області.

Між тим, матеріали, які були надані слідчому судді до клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не містять доказів, що постанова про оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук була скерована на виконання визначеними у ній структурними підрозділами Національної поліції, зокрема підрозділом міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Київській області.

Так, хоча чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «міжнародний розшук», однак розробленою Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом № 3/1/2/2/2/2 від 09 січня 1997 року МВС України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Держкомкордоном, Державною митною службою України, визначено, що міжнародний розшук здійснюється з використанням каналів та можливостей Інтерполу.

Відсутній в матеріалах, які додані до клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і доказ того, що відомості про оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, хоча вимога про це безпосередньо закріплена в ч. 2 ст. 281 КПК України.

Таким чином, наявність однієї лише постанови начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 від 13.12.2023 про оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук є недостатнім для встановлення факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Виходячи з того, що слідчому судді не було надано достатніх матеріалів, на підставі яких він міг би оцінити реальність оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук, то його висновок про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 оголошений у міжнародний розшук слід визнати помилковим.

Отже, як встановила колегія суддів, доводи органів досудового розслідування, що станом на час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній був оголошений у міжнародний розшук є непереконливими, а тому у слідчого судді не існувало правових підстав для обрання щодо нього в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу і на ту обставину, що письмове повідомлення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України складено слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , постанови про оголошення підозрюваного у державний та міжнародний розшук - начальником відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 .

При цьому, постановою начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_15 від 19.12.2023, копія якої долучена до матеріалів доданих до клопотання, слідчим, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні № 0000951 від 15.06.2021 - визначено ОСОБА_10 .

Докази, в розумінні вимог ч. 2 ст. 39 КПК України, які б підтверджували повноваження слідчих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , у наданих матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з наведеним колегія суддів наголошує на тому, що не дивлячись на висновок першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 15.12.2023 про невжиття заходів з міжнародного розшуку, органом досудового розслідування будь-які слідчі дії з цього приводу не вживались.

З урахуванням вищевикладених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як такого, що внесено до суду без належних доказів про оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у міжнародний розшук.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4