КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/4025/24
Провадження № 1-кс/552/1489/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , скаржниці - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.06.2024, -

встановив:

21.06.2024 ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.06.2024, обґрунтовуючи тим, що вона є мешканкою гуртожитку по АДРЕСА_1 . У червні 2024 арбітражний керуючий ОСОБА_4 , який також є головою Житлового кооперативу «Гуртожиток АДРЕСА_1» (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) спільно з громадянкою ОСОБА_5 , яка є засновниця житлового кооперативу, розмістили на усіх вхідних дверях 5-ти поверхової будівлі гуртожитку, а також у соціальній мережі «Viber» у групі «ІНФОРМАЦІЯ_1», користувачами якого є близько 90-та осіб, інформацію, де виклали персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, номер кімнати де вона проживає, а також наявність, на думку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 боргу в сумі 55 400 гривень, якого насправді не існує. Згоди на розголошення персональних даних не надавала. На прохання припинити протиправні дії та не розголошувати персональні дані, а також поширювати завідомо неправдиву інформацію про наявність боргу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не реагують, поводять себе зухвало, займаються цькуванням. Вважає, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному поширенні конфіденційної інформації про особу, арбітражний керуючий ОСОБА_4 , який є також головою Житлового кооперативу «Гуртожиток АДРЕСА_1» спільно з громадянкою ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 1 ст. 182 КК України «Порушення недоторканності приватного життя».

12 червня 2024 з цього приводу вона звернулася на лінію «102», де повідомлена нею інформація про вчинене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було зафіксоване та направлене для проведення перевірки до ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Заява була зареєстрована у Журналі єдиного обліку № 8948 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, перевірку доручено дільничним інспекторам поліції. Однак, черговий ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повідомив, що відомості за зверненням до Єдиного реєстру досудових розслідувань упродовж 24-х годин не внесені. Просить суд визнати бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України від 12 червня 2024, вчинене арбітражним керуючим ОСОБА_4 , який також є головою Житлового кооперативу «Гуртожиток АДРЕСА_1» спільно з громадянкою ОСОБА_5 та зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12 червня 2024, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила суд задовольнити.

Представник ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо кримінального правопорушення зазначити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим,заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з рапорту, наданого ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_3 12.06.2024 о 13:10 звернулася на службу 102 з повідомленням про те, що 12.06.2024 о 13:08 за адресою АДРЕСА_1 арбітражний керуючий ОСОБА_4 та керівник ЖК ОСОБА_5 незаконно розмістили персональні дані заявниці, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, адресу проживання та розмір заборгованості, у видних місцях на всіх поверхах гуртожитку, а також розміщують інформацію у вайбер групі, не реагують на прохання видалити персональні дані. Вказана заява зареєстрована в ЄО за № 8948 від 12.06.2024.

Підставою кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідність дають підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 182 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Предметом вищевказаного злочину є конфіденційна інформація про особу. Конфіденційною інформацією закон визнає відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Зміст такої інформації складають відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані про особу). Під приватним життям особи розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і не має публічного характеру. Особисту таємницю становлять відомості про приватне життя конкретної особи, які ця особа бажає зберегти в таємниці від інших осіб. Такими відомостями можуть бути відомості про її здоров`я, інтимне життя (зокрема наявність позашлюбних інтимних стосунків), хобі, особливість сімейних стосунків (народження поза шлюбом дитини тощо). Сімейна таємниця - відомості про приватне життя члена (членів) окремої сім`ї чи декількох сімей, які він (вони) бажають зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

Закон зобов`язує певні категорії осіб зберігати в таємниці відомості про громадян, які стали їм відомі у зв`язку із здійсненням професійної чи службової діяльності, а також визначає певні види відомостей, які не підлягають розголошенню. Так, не підлягають розголошенню відомості, що стосуються лікарської таємниці, грошових вкладів, прибутків від підприємницької діяльності, усиновлення, листування, телефонних розмов і телеграфних повідомлень, крім випадків, передбачених законом. Не можуть бути розголошені відомості, які стосуються особистого життя людини, зібрані в результаті оперативно-розшукової діяльності. Закон передбачає право фізичної особи на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Окремо становлять таємницю і повідомляються лише особам, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, результати медичного обстеження таких осіб.

Конфіденційною не може визнаватися інформація, яка вже раніше була оприлюднена шляхом публікації, повідомлення в засобах масової інформації чи іншим способом.

Слід мати на увазі, що за законом інформація з обмеженим доступом може бути поширена без згоди її власника, якщо ця інформація є суспільно значимою, тобто якщо вона є предметом громадського інтересу і якщо право громадськості знати цю інформацію переважає право її власника на її захист. Поширення такої інформації, яка є конфіденційною, не утворює складу злочину, передбаченого ст. 182 КК України.

Приймаючи до уваги, що повідомлення ОСОБА_3 від 12.06.2024 не містить викладу обставин, котрі б могли свідчити про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 182 КК України.

Інші обставини, які б давали підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, ні повідомлення на 102, ні скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не містять, а тому підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за цим повідомленням відсутні.

Крім того, матеріали скарги не містять жодних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було здійснено незаконне розміщення персональних даних заявниці ОСОБА_3 .

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення повідомлення від 12.06.2024 до ЄРДР, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог даної скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.06.2024 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1