Дата документу 07.03.2024
Справа № 501/729/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000138

Прокурор - ОСОБА_3

Захисник - ОСОБА_4

Обвинувачений:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Карпівка Роздільнянського району Одеської області, не одружений, не має дітей, із середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Формулювання обвинувачення.

ОСОБА_5 , у період дії воєнного стану на території України, затвердженого відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, період якого в подальшому продовжено згідно зі змінами відповідних нормативно-правових актів та триває на даний час, 07 лютого 2024 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, точного часу не встановлено, перебуваючи у парку, розташованому вздовж проспекту Миру міста Чорноморськ Одеської області між адміністративною будівлею Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, розташованою за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 33 та ринком «Сокіл», розташованому за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня, З/P, маючий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, побачивши у парку малолітню особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ученицю 6 класу ліцею № 6 міста Чорноморськ, Одеської області, яка, з подругою сиділа на лавочці та тримала у руках мобільний телефон, підійшов до неї, та, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, відкрито, шляхом ривку, вирвав у ОСОБА_6 з рук мобільний телефон, заволодівши викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy М 33 5 G», м`ятного кольору, в прозорому чохлі, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому перебувала сім-карта із номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить матері малолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , та, не реагуючи на вимогу малолітньої ОСОБА_6 , яка вимагала його зупинитися та повернути телефон, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 10 214 гривень 00 копійок.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками: «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану»

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальні правопорушення.

Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж) -

4. Грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Відомості про укладену угоду.

23.02.2024 між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України та подана до суду.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку підозрюваного беззастережно визнати в судовому провадженні обвинувачення, а також покарання, яке він повинен понести із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпіла надала заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Мотиви суду та положення закону, якими керувався суд.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, пояснив, що розкаявся в його вчиненні, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Ухвалюючи вирок, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_5 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_5 не перебуває на обліку лікарів нарколога чи психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку (21 рік), повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завданий збиток.

Суд також враховує те, що згідно обвинувального акту відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Суд не враховує вчинення злочину щодо малолітньої особи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку.

ОСОБА_5 затриманий 08 лютого 2024 року та тримається під вартою, оскільки ухвалою слідчого судді відносно нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який має бути продовжений до набрання вироком законної сили, а строк покарання необхідно обчислювати з дня затримання для зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання.

Судові витрати відсутні.

Речові докази - телефон залишити у потерпілої, шарф - у обвинуваченого, а банківську картку - знищити, як таку, що не має цінності.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.02.2024 між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілої.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк покарання обчислювати з 08.02.2024 року, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Шарф та мобільний телефон вважати повернутими власникам.

Знищити банківську картку, упаковану в сейф-пакет PSP2107677.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1