Справа № 694/1189/24
провадження № 1-кс/694/402/24
УХВАЛА

про арешт майна

14.05.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000618 від 04.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено до слідчого судді клопотання про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події 03.05.2024:

- пластикові ємності об`ємом близько 5 літрів кожна у кількості 70 штук із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу, визначивши місце зберігання вказаного майна - кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка, Черкаської області;

- легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2108», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ЗКПО НОМЕР_3 СФГ ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши місце зберігання на внутрішній стоянці Відділу поліцейської діяльності № 1 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Установлено, що 03.05.2024 до ВПД № 1 (місто Тальне) Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення зі службової лінії «102» про те, що під час патрулювання виявлено легковий автомобіль марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозить 70 пластикових прозорих ємностей об`ємом близько 5 літрів, в яких знаходиться прозора спиртовмісна рідина, а також фургон малотонажний марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перевозила 11 ємностей об`ємом близько 1,5 літра із прозорою спиртовмісною рідиною в середині, 1 ємність об`ємом близько 2 літрів із спиртовмісною рідиною в середині та 1 ємність об`ємом близько 5 літрів із коричневого кольору рідиною спиртовмісною.

Вказане повідомлення зареєстроване в ІТС ІПНП під № 7355 від 03.05.2024 та в подальшому відомості стосовно вказаної події внесено, на підставі ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000618, за ознаками кримінального правопорушення, правова кваліфікація якого передбачена ч. 1 ст. 204 КК України - незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи

транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртних дистилятів, алкогольних напоїв.

03.05.2024 слідчим слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 було проведено огляд місця події на ділянці проїжджої частини та прилеглої до неї території по автодорозі Н-16 сполученням Золотоноша Черкаси Сміла Умань, на відстані близько 550 метрів від кілометрового знаку «181» в сторону с. Білашки, Звенигородського району Черкаської області, в результаті чого виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2108», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подальшим оглядом, поблизу вказаного легкового автомобіля виявлено та вилучено пластикові ємності об`ємом близько 5 літрів кожна у кількості 70 штук із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу.

Слідчим СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 04.05.2024 виявлені та вилучені: легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2108», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору із номером шасі НОМЕР_2 та пластикові ємності об`ємом близько 5 літрів кожна у кількості 70 штук із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2108», д.н.з. НОМЕР_1 , належить СФГ ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та згідно страхового полісу № 218645064, укладеного стосовно вказаного легкового автомобіля, однією із сторін, яка підписала вказаний поліс, являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користуванні якого і знаходиться згаданий легковий автомобіль.

Вищевказаний легковий автомобіль вилучений та поміщений до внутрішньої стоянки ВПД № 1 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, розташованого за адресою: вулиця Соборна, 13, місто Тальне, Звенигородського району Черкаської області, у подальшому визнаний речовим доказом.

Згадані пластикові ємності об`ємом близько 5 літрів у кількості 70 штук із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу, були вилучені та поміщені до камери зберігання речових доказів Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, розташованого за адресою: вулиця Благовісна, № 50, місто Звенигородка, Черкаської області.

На даний час виникла необхідність у арешті вилученого майна, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що необхідно вирішити питання про призначення необхідних експертиз із залученням вищевказаних ємностей із рідиною всередині подібною до алкоголю, а також провести інші необхідні дії з метою проведення повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження, та з метою запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Представник СФГ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином. На електронну адресу суду представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 направив заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на транспортний засіб заперечує.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за

допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Звенигородським РВП ГУНП в Черкаські області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000618 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.05.2024.

Відповідно до копій рапортів уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 03.05.2024 до Звенигородського РВП по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що 03.05.2024 о 12:02 на автодорозі Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань поблизу м. Тальне Черкаської області виявлено два автомобілі «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 , 1998 р.н., під час поверхневої перевірки якого встановлено перевезення 70 пластикових прозорих ємностей об`ємом близько 5 літрів, в яких знаходиться прозора спиртовмісна рідина, а також фургон малотонажний марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_4 , належний ОСОБА_10 , 1976 р.н., в якому під час поверхневої перевірки було встановлено перевезення однієї ємності об`ємом 5 літрів з невідомою речовиною коричневого кольору та 10 пляшок ємністю по 1,5 літрів кожна з невідомою прозорою речовиною. Виїздом на місце та проведеним оглядом слідчим встановлено, що на узбіччі автодороги Н-16 сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань на відстані від кілометрового знаку «181» в напрямку с.Білашки Звенигородського району Черкаської області 550 метрів, розташовані автомобіль «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 в багажному відділенні якого було виявлено пластикові ємності об`ємом близько 5 літрів кожна у кількості 70 штук із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу та автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_4 , в салоні якого було виявлено пластикову ємність об`ємом близько 5 літрів із рідиною коричневого кольору спиртовмісною та 11 платикових ємностей об`ємом близько 1,5 літра кожна із прозорою спиртовмісною рідиною всередині, пластикову ємність об`ємом близько 2 літрів із спиртовмісною рідиною всередині, що підтверджується протоколом огляду місця події.

В подальшому в ході проведення огляду місця події вказані пластикові ємності та автомобілі було вилучено та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4

частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 171 КПК України, законодавець зобов`язує сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, зазначити наступне: підстави і мету такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до положень ст. 170 та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, щосвідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майна; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Вказане клопотання відповідає зазначеним вимогам.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар

(див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/WestAllianceLimited» проти України).У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Окрім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Вирішуючи питання про накладення арешту на пластикові ємності із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, без відповідного акцизу, слідчий суддя виходить з наступного.

Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що пластикові ємності із рідиною прозорого кольору всередині, яка подібна до алкоголю, на які слідчий просить накласти арешт мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі шляхом проведення експертиз, оскільки вилучені 70 пластикових ємностей об`ємом по 5 літрів кожна, в яких знаходиться рідина (прозорого кольору) подібна до алкоголю, без відповідного акцизу, в загальній кількості близько 350 літрів є об`єктом кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст.ст. 98, 167 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому, з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження та збереження, вилученого в ході огляду майна, як речового доказу, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення на нього арешту.

При цьому, суд виходить і з того, що ст.96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому оскільки ч. 1 ст. 204 КК України передбачено можливість призначення покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то і з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації на зазначене майно слід накласти арешт.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Отже клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, аналізуючи положення ст.171 КПК України, слідчий суддя відмічає, що необхідність такого виду обтяження щодо майна, як арешт, пов`язана із наявністю

альтернативних видів збереження майна, які не пов`язані з його арештом. Такі види зазначені в параграфі 4, Глави 4 КПК України. При цьому в будь-якому випадку згідно ст.100 КПК України, речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, в тому числі, доказаності необхідності арешту майна.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в даному клопотанні відсутні докази, які свідчать, що автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , є предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, а тому він мав вже бути повернутий власнику за належністю.

Крім цього в суді не знайдено як доказів так і доводів того, що транспортний засіб (автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 ) потрібен слідчому для цілей досудового розслідування. Про такі цілі в клопотанні не йдеться а тому клопотання в цій частині є необґрунтоване.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого СВ Звенигородського ВПГУНП про накладення арешту на майно підлягає задоволенню частково з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000618 від 04.05.2024 задоволити частково.

Накласти арешт на вилучені 03.05.2024 під час огляду місця події: 70 пластикових ємностей об`ємом близько 5 літрів кожна, в яких знаходиться рідина прозорого кольору, яка подібна до алкоголю, з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна, 50, на час досудового розслідування.

Автомобіль марки «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику за належністю або ж особі яка має право користуватися вказаним майном на достатній правовій підставі.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у данному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1