Справа № 694/1194/23 Провадження №1-кп/694/16/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.05.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №00000010 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, на утриманні малолітніх дітей не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимого,

за скоєння суспільно-небезпечного діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 19.12.2022 року близько 16 год. 30 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ від 24.02.2022, та від 17 травня 2022 року № №341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), перебуваючи біля аптеки «Подорожник», що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав спортивну сумку «EPOLBAGS», чорного кольору, з вмістом мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS454 Nimbus 8 Black», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з вмістом сім-карти оператору Прат «Київстар» без залишку на рахунку, яка знаходилась на рулю велосипеда, що належить ОСОБА_9 . Ринкова вартість спортивної сумки « EPOLBAGS», чорного кольору, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/1094-ТВ від 02.02.2023 становить 153 грн. 00 коп., ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly» моделі «FS454 Nimbus 8 Black», чорного кольору, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/1094-ТВ від 02.02.2023 становить 771 грн. 33 коп. Після чого з викраденим майном місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 , матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, 26.12.2022 року близько 10 год. 00 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ від 24.02.2022, та від 17 травня 2022 року № №341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), перебуваючи на 5 поверсі, в кладовому приміщенні Звенигородської «БЛІЛ», що за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав жіночу куртку сірого кольору, виготовлену із поліестера із складом 100%, розміром XL170/92А, що належить ОСОБА_10 . Ринкова вартість жіночої куртки сірого кольору, виготовленої із поліестера із складом 100%, розміром XL170/92А - згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/1521-ТВ від 09.02.2023 становить 540 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 , матеріальних збитків на вказану суму.

Він же, 27.12.2022 року близько 17 год. 35 хв., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ від 24.02.2022, та від 17 травня 2022 року № №341/2022, затвердженим Законом України від 25 травня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX), перебуваючи біля господарчого магазину «Садиба», що за адресою: АДРЕСА_4 , та належить ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, таємно, проник на подвір`я за вище вказаною адресою, викрав один рулон затінюючої сітки довжиною 80 метрів, шириною 3 метри, щільністю 60%, яка знаходилась на підлозі, з правого боку, на відстані 5 метрів від калітки, ринкова вартість якої, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/1098-ТВ від 01.02.2023 становить 5760 грн. 80 коп. Після чого з викраденим майном місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 , матеріальних збитків на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_6 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 у присутності його законного представника та захисника, не заперечував обставин, які викладені у фабулі клопотання прокурора та застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Крім того зазначив, що саме ним було вчинено суспільно-небезпечні діяння, обставини яких викладені у клопотанні прокурора.

Законний представник та захисник проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу психіатричної допомоги для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, в зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_10 звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд клопотання провести без її участі, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 не має.

Потерпілий ОСОБА_11 звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд клопотання провести без його участі, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 не має, проти задоволення клопотання не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд клопотання провести без її участі, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 не має.

Також судом в ході розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 були досліджені наступні письмові докази, які підтверджують причетність останнього до вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Так, причетність ОСОБА_6 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по факту крадіжки майна ОСОБА_9 , яке мало місце 19.12.2022 рокупідтверджується:

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 19.12.2022 відповідно до якого остання повідомила, що 19.12.2022 року близько 16.20 год. невідомий громадянин викрав сумку заявниці, в якій був телефон та ключі від квартири;

-даними протоколу огляду місця події від 19.12.2022 року та доданими до нього фото, з якого вбачається, що оглядом місця події є територія тротуару, що знаходиться біля приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Дана територія має покриття із тротуарної плитки. На відстані 1 м. справа біля входу до приміщення аптеки знаходиться металева стоянка для велосипедів. На відстані 35 м. від входу до приміщення аптеки знаходиться кіоск «Козацький» за яким знаходиться клумба, на якій виявлено ключі. Дана в`язка ключів вилучена та поміщена до паперового конверту;

-даними протоколу огляду предметів від 23.01.2023 року, з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являється диск з відео файлом під назвою «Відео з аптеки», яке триває 1 хвилину 5 секунд, на якому зображено ділянку біля аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 , де біля даної аптеки знаходиться велосипед. Далі з`являється особа чоловічої статі, одягнений в темну шапку, темну куртку (весняну), темні спортивні штани та темні кросівки, який підійшов до велосипеду та взяв чорну спортивну сумку та пішов у невідомому напрямку;

-даними заяви добровільної видачі від 20.12.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції сумку чорного кольору з вмістом: мобільний телефон «Fly» чорного кольору в шкіряному чохлі, яку він викрав поруч аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 19.12.2022 близько 16.30 год.;

-даними протоколу огляду місця події від 20.12.2022 року та доданими до нього фото, з якого вбачається, що оглядом місця події являється приміщення службового кабінету , який розташований на 2-му поверсі 3-х поверхового приміщення Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області. Під час огляду гр. ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції сумку чорного кольору з написом «EPOLBAGS» з вмістом мобільного телефону марки «Fly» чорного кольору в шкіряному чохлі, яку останній викрав поруч аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 19.12.2022 року та яка належить ОСОБА_9 . Під час огляду місця події чорну сумку та мобільний телефон було вилучено та поміщено до сейф пакету.

-даними висновку експерта № СЕ-19/124-23/1094-ТВ від 02.02.2023, відповідно до якого ринкова вартість спортивної сумки « EPOLBAGS», чорного кольору станом на 19.12.2022 року становила 153.00 грн. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly» моделі «FS454 Nimbus 8 Black», чорного кольору, станом на 19.12.2022 року становила 771.33 грн.

Так, причетність ОСОБА_6 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по факту крадіжки майна ОСОБА_10 , яке мало місце 26.12.2022 рокупідтверджується:

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 01.01.2023 відповідно до якого остання повідомила, що 26.12.2022 року близько 10.00 год. перебуваючи на своєму робочому місці в операційному відділенні Звенигородської БЛІЛ по АДРЕСА_3 , виявила крадіжку зимової куртки сірого кольору, що зберігалася в підсобному приміщенні;

-даними протоколу огляду місця події від 05.01.2023 року та доданими до нього фото, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється приміщення, яке має назву « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться на 5 поверсі Звенигородської БЛІЛ, біля операційного відділення. Дана кладова на момент огляду відчинена, вхід до якої здійснюються через дерев`яні двері. При вході в дану кімнату встановлено, що зліва на право наявні в тому числі верхній одяг. Навпроти знаходяться предмети для прибирання приміщення, серед яких сміттєвий бак, відро, ганчірка та інші предмети господарського використання. Під час огляду нічого вилучено не було;

-даними заяви добровільної видачі від 05.01.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції зимову жіночу куртку сірого кольору, розміром XL 170/92А з написом спереду LOVE, яку він придбав у чоловіка на ім`я ОСОБА_13 27.12.2022 року в АДРЕСА_3 ;

-даними протоколу огляду місця події від 05.01.2023 року та доданими до нього фото, з якого вбачається, що оглядом місця події встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_12 , який погодився видати поліцейським жіночу куртку, було проведено огляд за адресою АДРЕСА_5 де в присутності понятих ОСОБА_12 видав жіночу куртку сірого кольору, розміром XL 170/92А з написом спереду LOVE. Куртка має капюшон. Слідів пошкодження на куртці не виявлено. Вказану куртку під час огляду вилучено;

-даними висновку експерта № СЕ-19/124-23/1521-ТВ від 09.02.2023, відповідно до якого ринкова вартість жіночої куртки сірого кольору виготовленої із поліестера із складом 100%, розміром XL 170/92А станом на 26.12.2022 року становила 450,00 грн.

Так, причетність ОСОБА_6 до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по факту крадіжки майна ОСОБА_11 , яке мало місце 27.12.2022 рокупідтверджується:

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 27.12.2022 відповідно до якого останній повідомив, що 27.12.2022 року близько 17.30 год. невідома особа чоловічої статі здійснила крадіжку одного рулону затіняючої сітки, розміром 1.5м на 100м.;

-даними протоколу огляду місця події від 27.12.2022 року та доданими до нього фото, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 . До подвіря ведуть ворота з метало профілю зеленого кольору, висотою 2.5м., на момент огляду відчинені. Справа від входу розміщені сітки різного виду та різної довжини, а саме затіняючи сітки довжиною 4х50м. та 1.5х100м. Також на подвір`ї наявні різні побутові речі та будівельні матеріали для саду. Зі слів ОСОБА_11 зник один рулон сітки 1.5х100м. зеленого кольору;

-даними протоколу огляду предметів від 01.02.2023 року, з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являється диск з відео файлом під назвою «Відео з камери спостереження 27.12.2022», яке триває 9 секунд, на якому зображено ділянку біля господарчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де з подвір`я даного магазину виходить особа чоловічої статі, вдягнений в темну шапку, темну куртку (весняну), темні спортивні штани та темні кросівки, який вийшов із рулоном сітки;

-даними протоколу огляду місця події від 02.01.2023 року, з якого вбачається, що оглядом місця події являється придвірна частина території біля будинковолодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Безпосереднім оглядом являється металева брама, на яку опертий рулон сонцезахисної сітки зеленого кольору, висота якої 1.5м та діаметром 25см.;

-даними заяви добровільної видачі від 02.01.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_14 добровільно видав працівникам поліції рулон сонцезахисної сітки висотою 1.5м., яку він придбав у малознайомого чоловіка;

-даними висновку експерта № СЕ-19/124-23/1098-ТВ від 01.02.2023, відповідно до якого ринкова вартість одного рулону затінюючої сітки довжиною 80 метрів, шириною 3 метри, щільністю 60%, станом на 27.12.2022 року становила 5760,80 грн.

Також, з висновку судово психіатричного експерта № 203 від 21.04.2023 вбачається, що на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_15 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизотипового розладу психопатоподібного варіанту в стані декомпенсації, з транзиторними, галюцинаторно-параноїдними переживаннями та розлади психіки і поведінки внаслідок вживання кількох психоактивних речовин (опіоїди, алкоголь, синтетичні наркотики) з синдромом залежності, що позбавляло на вказані періоди часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Слід зазначити, що дані теперішнього дослідження дозволяють стверджувати, що не зважаючи на отримуване підекспертним на момент проведення експертизи стаціонарне психіатричне лікування у ОСОБА_6 відсутні ознаки клінічно значимого стабільного покращення психічного стану. З огляду на виявлену у ОСОБА_6 психопатологічну симптоматику у межах шизотипового розладу в стані декомпенсації, психопатоподібного варіанту з транзиторною галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, враховуючи низьку прихильність підекспертного до прийому психофармакологічного лікування в амбулаторних умовах, відсутність даних про скільки-небудь ефективну мікросоціальну підтримку, враховуючи ускладнюючий вплив систематичного вживання психоактивних речовин кількох хімічних груп, можна прийти до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 19.12.2022, 26.12.2022 та 27.12.2022 мали місце суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст.185 КК України, які вчинено саме ОСОБА_6 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovicv.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 203 від 21.04.2023 вбачається, що на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_15 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизотипового розладу психопатоподібного варіанту в стані декомпенсації, з транзиторними, галюцинаторно-параноїдними переживаннями та розлади психіки і поведінки внаслідок вживання кількох психоактивних речовин (опіоїди, алкоголь, синтетичні наркотики) з синдромом залежності, що позбавляло на вказані періоди часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Слід зазначити, що дані теперішнього дослідження дозволяють стверджувати, що не зважаючи на отримуване підекспертним на момент проведення експертизи стаціонарне психіатричне лікування у ОСОБА_6 відсутні ознаки клінічно значимого стабільного покращення психічного стану. З огляду на виявлену у ОСОБА_6 психопатологічну симптоматику у межах шизотипового розладу в стані декомпенсації, психопатоподібного варіанту з транзиторною галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, враховуючи низьку прихильність підекспертного до прийому психофармакологічного лікування в амбулаторних умовах, відсутність даних про скільки-небудь ефективну мікросоціальну підтримку, враховуючи ускладнюючий вплив систематичного вживання психоактивних речовин кількох хімічних груп, можна прийти до висновку, що ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Саме на підставі вказаних обставини, суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК критерії в їх сукупності.

Частиною 2 ст. 292 КПК передбачено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема, має містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Проте, ця інформація не є обов`язковою для суду. Вона має рекомендаційний характер і лише суд, ураховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, застосовує певний вид примусового заходу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Наведене узгоджується із положенням п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК, згідно з яким під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів, має визначити їх вид.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в своїй постановах від 20 жовтня 2020 року по справі №221/6664/19, від 29 жовтня 2020 року по справі №243/11713/19 та від 22 січня 2019 року по справі №219/12156/17, які, у відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, є обов`язковими для врахування іншими судами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, тяжкість вчинених ОСОБА_6 у стані неосудності діянь, наслідки, які вони спричинили, характер і тяжкість його захворювання, суд дійшов висновку, що до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, при цьому, за своїм психічним станом потребує примусового лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, що забезпечить як обов`язковість його лікування, так і запобігання вчинення інших суспільно небезпечних діянь..

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Пункт п. 1"е" даної статті, передбачає законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Стосовно утримання осіб, які мають психічні розлади (п. 1 "е" ст. 5 Конвенції) Суд зазначає, що "їх може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами, що вимагає суспільство, або у зв`язку з медичними та суспільними підставами разом...» основна причина, чому Конвенція дозволяє позбавити волі осіб, зазначених у п. 1 "е" ст. 5 Конвенції, полягає не тільки в тому, що вони можуть представляти небезпеку для суспільства, а ще й у тому, що їх власні інтереси можуть потребувати їх утримання (п.37. Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року, справа «Горшков проти України», заява №67531/01).

Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (п. 99 Рішення Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року, справа « ОСОБА_16 проти України», заява №50264/08)

Згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Керуючись ч. 1, 3 ст. 94 КК України, ст.ст. 513, 516 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази залишити у розпорядженні потерпілих, звільнивши останніх від обов`язків за зберігальними розписками.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення ухвали.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити прокурору та захиснику, законному представнику.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21.05.2024 о 12 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1