Справа № 646/3987/24
№ провадження 1-кс/646/1912/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 02.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Слатине, Дергачівського району, Харківської області, офційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий : 27.07.2023 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покаранняз іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 02.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000533 від 01.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 01.04.2024 приблизно о 15:40, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи поблизу закладу харчування «I Love Kebab Я люблю кебаб», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та побачив у останнього мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9A 2/32 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому. Після цього у ОСОБА_5 , виник кримінально протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_5 , в той же день приблизно о 16:00 більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи поблизу закладу харчування «I Love Kebab Я люблю кебаб», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, не збираючись повертати майно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , попросив у останнього вищевказаний мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінка, пообіцявши, що одразу ж поверне його, на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, нічого не підозрюючи про шахрайський намір ОСОБА_5 , цілком і повністю довіряючи йому, добровільно передав останньому свій мобільний телефон.

Після цього ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон, під приводом телефонної розмови, скориставшись, що потерпілий відволікся, не збираючись повертати майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 310 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

14.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

10.06.2024 оперативним працівниками СКП ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надано доручення у порядку ст. 40 КПК України, щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

На виконання вказаного доручення від СКП ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , було здійснено виїзд за адресою фактичного місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , в ході якого було встановлено, що ОСОБА_5 зі слів сусідів останній за адресою: АДРЕСА_2 , протягом останніх пару місяців не з`являється. В ході оперативно-розшукових заходів встановлено, що на даний час ОСОБА_5 разом з матір`ю не проживає.

Враховуючи те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, а всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії проведені, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, постановою слідчого від 20.06.2024 досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні зупинено та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

Постановою від 24.06.2024 відновлено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, коли жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування особи під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого слідчим та прокурором заявлено клопотання.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»). Відповідно до позиції ЄСПЛ рішення «Шалімов проти України» від 04.04.2010 заява №20808/02, п.50. ЕСНR 2010, «тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи» (справа «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.153, ЕСНR 2000IV, справа «Харченко проти України»).

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до трьох років, вчинення останнім нового злочину в період іспитового строку, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 відомо місце мешкання свідків та потерпілого, у зв`язку із чим підозрюваний може здійснити влив на свідків, зміна показань свідків та потерпілого на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, продовжує існувати ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється. ОСОБА_5 будучи раніше судимим, а саме: 27.07.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, що вказує на наявність ризику продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевикладені обставини у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, однак, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю та забезпеченні принципу співмірності злочинних дій та обмежених прав, доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності в скоєні злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого слідчим та прокурором заявлено клопотання.

На підставі вищевикладеного, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Ураховуючи позицію прокурора, який просив клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000152 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

14.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а обставини ймовірного здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 20.06.2024 досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні зупинено та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

Постановою від 24.06.2024 відновлено досудове розслідування.

Відповідно до п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, окрім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на зазначені вище обставини, приходжу до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та що ОСОБА_5 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування та слідчого судді.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобіганню ризикам та забезпечення виконання підозрюваною, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.1 та п.3 ч.2 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Таким чином, на час розгляду клопотання у суду відсутні дані про місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , а тому, враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та слідчого судді, а також може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, зазначені у статті 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 42, 131, 132, 176-178, 183, 187-190, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити до Червонозаводського районного суду м. Харкова не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію зазначеної ухвали підозрюваному.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду, чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова для здійснення контролю за виконанням ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1