Справа № 601/2652/23
провадження № 1-кп/598/45/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Колегія суддів Збаразького районного суду Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Збаражі, матеріали кримінального провадження №601/2652/23 про обвинувачення ОСОБА_9 , за ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України,

встановила:

02 квітня 2024 року до провадження Збаразького районного суду Тернопільської області відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 20.03.2024 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000165 від 08.03.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України.

Вказане кримінальне провадження в порядку автоматичного розподілу було передано для розгляду колегії суддів Збаразького районного суду Тернопільської області, головуючій ОСОБА_1 , суддям: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час розгляду даного кримінального провадження колегія суддів в складі головуючої ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявила самовідвід, про що 23 квітня 2024 року подали письмові заяви. Свої заяви мотивують тим, що вони, відповідно до вимог ч.2 ст.76 КПК України, не можуть брати участь у розгляді даної справи, оскільки, як колегія у цьому ж складі суддів вже приймали участь у розгляді даного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України, яка постановила ухвалу від 05 лютого 2024 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 прокурору, яка в подальшому 20.03.2024 року була скасована Тернопільським апеляційним судом. В зв`язку з цим, колегія суддів в складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не має права повторно брати участь у цьому провадженні.

Учасники судового провадження поклалися на думку суду щодо вирішення заяв про самовідвід колегії суддів в складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурор заперечила щодо самовідводу суддів.

Дослідивши заяви про самовідвід, заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що вказані заяви про самовідвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участь у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 20.01.2017р. № 9-108/0/4-17 зазначив, що суддя, який брав участь у підготовчому провадженні і ухвалив рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, не вправі брати участь у цьому ж кримінальному провадженні під час розгляду справи по суті у суді першої інстанції, у разі скасування апеляційним судом відповідної ухвали.

Вимогами ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, в п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п.70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно вимог п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежної судової влади буде підірвана.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскільки судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приймали участь у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України та постановили ухвалу від 05 лютого 2024 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 прокурору, яка в подальшому була скасована Тернопільським апеляційним судом, а тому заяви про самовідвід колегії суддів в складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 необхідно задовольнити та відвести їх від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000165 від 08.03.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 76, 80-82 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Заяви колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000165 від 08 березня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України, задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000165 від 08 березня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України.

Матеріали кримінального провадження за №601/2652/23, внесеного до ЄРДР за №0000165 від 08 березня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.152, ч.3 ст.153 КК України передати для розгляду іншій колегії суддів Збаразького районного суду Тернопільської області, відповідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галина ЩЕРБАТА

судді

ОСОБА_10