"15" липня 2024 р. Справа № 363/844/24
УХВАЛА

МЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді клопотання трудового колективу ТОВ «БУДСПЕЦМОНТАЖ-К» від 26.02.2024 року за №23 про передачу на поруки трудового колективу ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Так, 15.04.2024 року до суду надійшло клопотання трудового колективу ТОВ «БУДСПЕЦМОНТАЖ-К» від 26.02.2024 року за 323, щодо звільнення обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та передачі його на поруки трудовому колективу, а кримінальну справу щодо нього закрити. До вказаного клопотання додано протокол загальних зборів трудового колективу вказаного товариства від 23.02.2024 року, відповідно до якого вирішено: взяти ОСОБА_4 на поруки та здійснювати щодо нього заходи виховного характеру, а саме контроль за виконанням своїх безпосередніх обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях та повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні подали письмове клопотання, в якому просили суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та передати на поруки зазначеного трудового колективу, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення вперше, діяння належить до нетяжкого злочину, він щиро покаявся і колектив товариства звернувся до суду з клопотанням про передачу йому на поруки ОСОБА_4 .

Прокурор вважав, що підстав для задоволення клопотання не має, оскільки не відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду, тобто відсутній елемент дійового каяття.

Потерпілий ОСОБА_6 проти клопотання не заперечував, але посилався на те, що внаслідок дій обвинуваченого, йому були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, станом на теперішній час, обвинувачений не відшкодував йому в повному обсязі спричиненої шкоди, але пообіцяв це зробити в найближчій час.

Заслухавши думку обвинуваченого, захисника, прокурора та потерпілого, суд приходить до наступного:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному кримінально-процесуальному порядку відповідне судове рішення.

Так, згідно ст. 47 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року за №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Клопотання про передачу особи на поруки - це письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах, до слідчого, прокурора або суду з мотивованим проханням звільнити певну особу - члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки: колектив зобов`язується взяти особу під контроль і здійснювати щодо неї заходи виховного характеру, а ця особа, у свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею на підприємстві, в установі або організації, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватися правил співжиття в побуті та громадських місцях тощо.

Таким чином, інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення усіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним та не пов`язане з корупцією, а у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, вчинене особою, яка керувала транспортними засобами не у стані будь-якого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів; 4) наявне щире каяття особи. При цьому, встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК щодо обвинуваченої особи.

Виходячи із положень закону, закріплених у ст. 47 КК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду, і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, котра вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії. Сам факт звернення із клопотанням про передачу особи на поруки імперативного значення для судів не має.

Крім того, вирішуючи питання про можливість задоволення зазначеного клопотання, суд має ретельно перевірити всі обставини справи й належним чином обґрунтувати ухвалене рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 286 КПК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15.04.2024 року до суду надійшло клопотання трудового колективу ТОВ «БУДСПЕЦМОНТАЖ-К» щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності та передачі його на поруки трудовому колективу, а кримінальну справу щодо нього закрити. До вказаного клопотання додано протокол загальних зборів трудового колективу вказаного товариства від 23.02.2024 року, відповідно до якого вирішено: взяти ОСОБА_4 на поруки та здійснювати щодо нього заходи виховного характеру, а саме контроль за виконанням своїх безпосередніх обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях та повідомляти уповноважені органи про будь-які випадки ухилення від заходів виховного характеру з боку трудового колективу.

При цьому, ні клопотання трудового колективу, ні протокол загальних зборів трудового колективу товариства не містять інформації щодо того, чи працює обвинувачений у вказаному товаристві, яку посаду займає, протягом якого часу, вказані документи не містять відомостей про суть пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, в них зазначена тільки ст. 286 ч. 1 КК України, по якій пред`явлено обвинувачення.

Заявлене клопотання не відповідає вимогам ст. 47 КК України, так як в ньому не визначено взаємних зобов`язань колективу та обвинуваченого протягом строку дії поруки, в ньому не зазначено, які конкретно заходи виховного характеру та яким чином вони будуть до ОСОБА_4 застосовані; чи зобов`язується обвинувачений своєю законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 щирого каяття, оскільки станом на момент розгляду зазначеного клопотання, шкода, спричинена діями обвинуваченого потерпілому в повному обсязі не відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_6 категорично проти клопотання заперечень не висував, але пояснив суду, що станом на теперішній час обвинувачений не відшкодував йому завданих збитків в повному обсязі, але обіцяв це зробити.

Суд звертає увагу на те, що з огляду на системне тлумачення законодавства та судову практику, розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у його вчиненні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного та в готовності нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка про визнання особою своєї винуватості, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. У частині 2 цієї статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Отже, для визнання щирого каяття, як однієї з обов`язкових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, необхідно встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість розкаяння, що в даному випадку не доведено.

Суд згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Натомість, відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Відтак суд, встановивши відсутність умов та підстав, визначених кримінальним законом, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею на поруки, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання трудового колективу ТОВ «БУДСПЕЦМОНТАЖ-К» від 26.02.2024 року за №23 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із передачею особи на поруки та продовження судового провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 47 КК України, ст. ст. 91, 284-286, 288 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання трудового колективу ТОВ «БУДСПЕЦМОНТАЖ-К» від 26.02.2024 року за №23 про звільнення ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України - у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу - відмовити.

Повний текст ухвали складено та оголошено 16.07.2024 року о 14 год. 10 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1