Справа №522/2718/24
Провадження №1-кп/522/1803/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 17.02.2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, 16.02.2024 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, просп. Олександрівський, 33, побачивши в руках раніше не знайомого ОСОБА_4 мобільний телефон, реалізуючи раптово виниклий умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом необхідності здійснення дзвінка попросив у потерпілого мобільний телефон марки «Samsung J7», в корпусі золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який потерпілий, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , добровільно передав останньому. ОСОБА_3 отримавши вищевказаний мобільний телефон, який не мав на меті повертати власнику, скориставшись тим, що останній відволікся на спілкування з іншою особою, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 3000 грн.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України, передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої останній також погоджується із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, із середньою освітою, не одружений, тимчасово непрацюючий, який зареєстрований та проживає в м. Одеса, відомості про перебування останнього на обліку у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах провадження відсутні, раніше не судимий, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

В обвинувальному акті зазначено, що по даному кримінальному провадженні потерпілому ОСОБА_4 , завдано матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень, яку в ході досудового розслідування не відшкодовано. Проте, цивільний позов в межах даного кримінального провадження потерпілим подано не було.

Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Частина 3 ст. 56, ч. 2 ст. 57, ч. 3 ст. 61 КК України містять пряму заборону щодо призначення покарання у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі особам пенсійного віку, у зв`язку з чим вказані види покарання не можуть бути призначені ОСОБА_3 , оскільки він згідно матеріалів кримінального провадження є особою пенсійного віку.

Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу у мінімальному розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений є особою пенсійного віку, суд приходить до висновку про можливість розстрочки виплати штрафу на десять частин строком до десяти місяців.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, станом на 01.01.2024 року складає 17 (сімнадцять) гривень, тобто розмір штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, складає (17х2000=34000).

З урахуванням положень ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочка виплати штрафу на десять частин строком до десяти місяців становить 3400 грн. (34000?10=3400).

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз відсутні та цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 56, 65, 190 КК України, ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави.

Застосувати розстрочку виплати штрафу, встановивши, що ОСОБА_3 повинний сплачувати 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно протягом 10 (десяти) місяців, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung J7», у корпусі золотого кольору, з IMEI1: НОМЕР_3 : ІМЕІ2: НОМЕР_2 , згідно розписки від 20.02.2024 року, - вважати повернутим власнику;

- товарний чек вартості мобільного телефону марки «Samsung J7» від 01.05.2023 року, у корпусі золотого кольору, з IMEI1: НОМЕР_3 : ІМЕІ2: НОМЕР_2 виданий ФОП « ОСОБА_6 » зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_7