Провадження № 1-кс/947/5842/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000036 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.04.2024, дізнавшись серед кола знайомих про те, що у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 є хвора матір ОСОБА_6 , яка планує отримати групу інвалідності, ОСОБА_4 з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання 20.04.2024 зателефонував до ОСОБА_5 за допомогою месенджера «Signal» з номером телефону НОМЕР_2 , де в ході телефонної розмови повідомив, що йому відомо про стан здоров`я його матері та при зустрічі повідомить, яким чином можна прискорити отримання останньою групи інвалідності.

Надалі, 20.04.2024 ОСОБА_4 за допомогою месенджера «Whatsapp» надіслав ОСОБА_5 географічні координати місця зустрічі, повідомивши, що очікуватиме останнього в обумовленому місці близько 18:00 годині.

Після цього 20.04.2024 зустрівшись на зупинці громадського транспорту «Дельта Вільмар» за адресою : с. Нові Біляри, Одеського району ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом повідомив, що має впливових знайомих серед медичних співробітників, які вирішують питання, щодо отримання статусу інваліда, а також те що з його допомогою ОСОБА_5 зможе припинити військову службу в зв`язку з доглядом матері - інваліда.

При цьому ОСОБА_4 висловив вимогу, ОСОБА_5 що за неправомірну вигоду в розмірі 9000 доларів США зможе вплинути на знайомих медичних працівників та посадових осіб медико соціальної експертизи Одеської області, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою вирішення питання щодо отримання групи інвалідності його матір`ю, що в свою чергу дасть підставу для відстрочки від мобілізації та розірванням контракту з військовою частиною в якій проходить службу ОСОБА_5 .

На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився, при цьому розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , 22.04.2024 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел 24.04.2024 близько

18:50 год. ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прибув на автомобілі марки TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 на територію парковки торгово-розважального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », по АДРЕСА_1 , де зустрівся із ОСОБА_5 після чого на виконання попередньо виказаної вимоги одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 9000 доларів США (станом на 24.04.2024, згідно офіційного курсу НБУ, становило 356274 грн) за здійснення впливу на знайомих медичних працівників та посадових осіб медико соціальної експертизи Одеської області, уповноваженими на виконання функцій держави, рішення щодо визнання матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 , інвалідом другої групи, що дасть в подальшому змогу ОСОБА_5 отримати відстрочку та звільнитись з військової служби.

Безпосередньо після отримання зазначеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_4 було викрито та припинено співробітниками правоохоронних органів, після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України/

24.04.2024 о 18:55 хв після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В ході затримання ОСОБА_4 у період з 18 години 55 хвилин по 19 годину 20 хвилини 24.04.2024 вилучено предмет схожий на магазин до пістолета Макарова з серійним номером НОМЕР_4 , споряджений 8 набоями, який вилучено та поміщено в сейф пакет№ S2049757.

Далі у період з 19 години 27 хвилин по 22 годину 25 хвилини 24.04.2024 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна, проведено обшук у автомобілі марки TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 , який розташований на паркувальному майданчику ТРЦ «Рів`єра» біля мийки самообслуговування за адресою АДРЕСА_1 , яким на момент затримання користувався ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено:

-у багажнику виявлено та вилучено 5 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами PB44893842L, MF95676551F, PB44893840L, PK08111680H, PB44893841L, які вилучено та поміщено до сейф пакету S2049755;

-53 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами MB36993952D, які вилучено та поміщено до сейф пакету S2050341;

-32 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами DB90269654A, які вилучено та поміщено до сейф пакету S2050340;

-мобільний телефон в фіолетовому корпусі марки iPhone 14 Pro МАХ 128 gb з сімкартою мобільного оператора Київстар ( НОМЕР_5 ) доступ до якого заблоковано шляхом встановлення паролю який вилучено та поміщено до сейф пакету S2050344;

-Під переднім пасажирським сидінням вищевказаного автомобіля виявлено та вилучено: предмет схожий на пістолет «ПМ» з серійним номером НОМЕР_6 -К вилучено та поміщено до сейф пакету № B1017763;

-магазин від «ПМ» №0030-1 та 8 набоїв «9 мм» вилучено та поміщено до сейф пакету №S2050342;

-Автотранспортний засіб TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 24.04.2024 вказані вище речі визнані речовими доказами.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заву в якій просив розглянути клопотання у його відсутності, зазначив, що питання про накладення арешту на пістолет «ПМ» з серійним номером НОМЕР_7 , магазин від «ПМ» №0030-1 та 8 набоїв «9 мм» покладає на розсуд слідчого судді.

Представник власника майна 26 Прикордонного загону ДПС України ОСОБА_7 надав заяву в якій просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на пістолет «ПМ» з серійним номером НОМЕР_7 , магазин від «ПМ» №0030-1 та 8 набоїв «9 мм». Зазначив, що вказана зброя та боєприпаси рахуються на балансі 26 прикордонного загону та у зв`язку з необхідністю їх використання за призначенням просив повернути вилучене майно та розглянути клопотання у відсутності представника.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у відсутності підозрюваного та його захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході затримання особи, обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на вилучені під час затримання ОСОБА_4 , речі, грошові кошти та автомобіль, то зазначене майно, може свідчити про можливе одержання останнім неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення знайомих медичних працівників та посадових осіб медико соціальної експертизи Одеської області, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо визнання матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 , інвалідом другої групи, що дасть в подальшому змогу ОСОБА_5 отримати відстрочку та звільнитись з військової служби, а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення.

В той же час, під час судового розгляду встановлено, що вилучений під час затримання ОСОБА_4 пістолет «ПМ» з серійним номером НОМЕР_7 , магазин від «ПМ» №0030-1 та 8 набоїв «9 мм» є майном, що перебуває на балансі 26 прикордонного загону ДПС України та не має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000036 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. Крім того, процесуальний керівник не підтримав клопотання про накладення арешту в цій частині. У зв`язку з чим у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000036 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене в ході затримання ОСОБА_4 та обшуку автомобіля TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 а саме:

-предмет схожий на магазин до пістолета Макарова з серійним номером НОМЕР_4 , споряджений 8 набоями;

-5 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами PB44893842L, MF95676551F, PB44893840L, PK08111680H, PB44893841L;

-53 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами MB36993952D;

-32 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами DB90269654A;

-мобільний телефон в фіолетовому корпусі марки iPhone 14 Pro МАХ 128 gb з сімкартою мобільного оператора Київстар ( НОМЕР_5 ) доступ до якого заблоковано шляхом встановлення паролю.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власникам.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1