Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5932/23
Провадження № 1-кп/490/435/2024
У Х В А Л А

25 березня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000243 про обвинувачення

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дніпровка Миколаївського /раніше Очаківського/ району Миколаївської області, є українкою, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняла злочинів та не судилась, -

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України, -,

В С Т А Н О В И В :

1. 09 червня 2023 року приблизно о 09:30 години /більш точного часу встановити не видалось за можливе/ ОСОБА_5 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 на території Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради Пологовий будинок № 1 за адресою: місто Миколаїв, вул. 2-га Екіпажна, 5, зловживаючи довірою того, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросила в нього мобільний телефон Xiaomi Redmi 9A, темно сірого кольору, об`ємом пам`яті 32 Gb /imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 ; серійний номер НОМЕР_3 вартістю 2.465 грн. 75 коп., не маючи наміру його повертати.

Після того, як ОСОБА_6 передав їй вказаний телефон, ОСОБА_5 , утримуючи телефон при собі, з місця вчинення злочину зникла, отриманим телефоном розпорядилась на власний розсуд.

Цими діями ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 2.465 грн. 75 коп.

Ці дії ОСОБА_5 органами дізнання та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)

2. 09 жовтня 2023 року близько 17:00 години /більш точного часу встановити не видалось за можливе/ ОСОБА_5 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 біля приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою того, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросила в нього мобільний телефон MOTOROLA E13, кольору Cosmic Black, об`ємом пам`яті 2/64 Gb /imei1: НОМЕР_4 ; imei2: НОМЕР_5 вартістю 3.190 грн. 00 коп., не маючи наміру його повертати.

Після того, як ОСОБА_6 передав їй вказаний телефон, ОСОБА_5 , утримуючи телефон при собі, з місця вчинення злочину зникла, отриманим телефоном розпорядилась на власний розсуд.

Цими діями ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3.190 грн.

Ці дії ОСОБА_5 органами дізнання та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувачена заявила клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із тим, що вона примирилась з потерпілим та повністю відшкодувала заподіяну злочином шкоду та усунула заподіяну шкоду.

Потерпілий у суді заявлене клопотання підтримав та підтвердив факт усунення заподіяної йому шкоди.

Прокурори проти задоволення клопотання не заперечували.

Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого.

1. Відповідно до наданих суду обвинувальних актів, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

З огляду на таке суд відзначає наступне.

1.1. Відповідно ж до приписів статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України

судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

/частина 1/

...

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

/частина 3/

З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

(а) В наданих суду обвинувальних актах дії ОСОБА_5 як 09 червня 2023 року, так й 09 жовтня 2023 року кваліфіковані лише за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

При цьому у жодному з наданих суду процесуальних документів, а саме у повідомленнях про підозри та обвинувальних актах обвинувальних актів жодні кваліфікуючи ознаки шахрайства ОСОБА_5 не інкримінуються.

(б) Інкримінування обвинуваченій кваліфікуючих ознак, що не вказані в обвинувальному акті, тягне за собою погіршення її становища, отже приписам процитованої вище частини 3 статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України суперечить.

Отже, під час винесення цієї ухвали суд виходе з того, що ОСОБА_5 вчинила дії, що передбачені дише частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

1.2. Далі, відповідно до статті 32 Кримінального Кодексу України

Повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

/частина 1/

Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

/частина 2/

Відповідно до статті 33 Кримінального Кодексу України

Сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

/частина 1/

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

/частина 2/

У Постанови від 04 червня 2010 року № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" /надалі - Постанові Пленуму/ наголошується на такому:

За змістом статті 32 КК повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони, зокрема, передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК

/пункт 3/

Передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло, п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

/пункт 7/

З огляду на ці приписи діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

(а) Кожна з дій обвинуваченої щодо вилучення майна ОСОБА_6 органами дізнання та публічним обвинуваченням кваліфікована окремо за однією нормою за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

(б) Проте, процитовані вище норми діючого законодавства та настанови судової практики доводять, що дії, передбачені однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України, не утворюють сукупності, з огляду на що підстави для окремої кваліфікації кожної з них є відсутніми.

Отже, під час винесення цієї ухвали повторне посилання про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що в межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

2. Санкція частини 1 статті 190 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді:

-штрафу у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-громадських робіт - на строк від двохсот до двохсот сорока годин;

-виправних робіт - на строк до двох років;

-пробаційного нагряду - на строк до трьох років;

-обмеження волі - на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України є кримінальним проступком.

Відповідно до статті 46 КК України за такого обвинувачена може бути звільненою від кримінальної відповідальності у разі, якщо вона примирилась з потерпілою та відшкодувала шкоду, завдану злочином.

3. Матеріали справи доводять, що обвинувачена дійсно примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.

4. Під час судового розгляду питання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі той роз`яснене право не визнавати своєї вини та вимагати розгляду справи у повному обсязі та доведення своєї невинуватості, але цим правом обвинувачена скористатись не побажала.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченій та потерпілому роз`яснені.

Потерпілому у суді також роз`яснені наслідки закриття провадження у справі а також його право вимагати притягнення ОСОБА_5 до відповідальності, але той наполягав на закритті провадження у справі.

Отже, заявлене клопотання підлягає задоволенню, обвинувачена звільненню від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 289 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, що передбачений частиною 1 статті 90 Кримінального Кодексу України.

Провадження у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000243 про обвинувачення ОСОБА_7 закрити.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 07 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_9 =