Справа № 182/731/23
Провадження № 1-кп/0182/491/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2022 року за №0001132 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.10.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-26.01.2007 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-23.04.2010 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Умовно достроково звільнений 26.11.2012, на підставі постанови Желтоводського районного суду з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 4 дні;

-25.11.2013 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК україни до позбавлення волі строком на 4роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 10 діб, до відбуття 4 роки 10 діб позбавлення волі;

-25.02.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком від 25.11.2013, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-04 червня 2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-06.07.2023 року Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок Нікопольського міськрайонного суду від 04 .06.2021 року, за яким засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік - виконується самостійно,

-31.01.2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 13.09.2022 року приблизно о 08-00 год. з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до кВ. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 .

В цей же день та час ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що вхідні двері не були зачинені, таємно проник в приміщення вищевказаної квартири, яка є житлом, усвідомившись, що ОСОБА_6 не має вдома, в період дії Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно, повторно викрав пилосос «Rowenta», серійний номер RO3985 EA/4Q0-3718 ринкова вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3238 від 23.11.2022 року складає 858 грн. 27 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 11.11.2022 року приблизно о 11-30 год., проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , навпроти вказаного під`їзду знайшов ключі, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в цей же день та час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , де з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов до другого під`їзду вказаного будинку та піднявшись на третій поверх до квартири 27 ОСОБА_3 відчинив двері квартири ключем, який він знайшов біля під`їзду вказаного будинку та маючи умисел на викрадення чужого майна, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні», за допомогою підбору ключа, який був у нього з собою, проник до вказаної квартири, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав системний блок «Pentium», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 617 від 06.02.2023 року не визначена, дрель ударну на 550 Вт, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №617 від 06.02.2023 року становить 659,71 грн., яке належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_3 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 , 24.01.2023 року приблизно о 17-30 год. проходячи повз будинок АДРЕСА_6 , в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день та час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 ,де з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов до четвертого під`їзду вказаного будинку та піднявшись на п`ятий поверх, на площадці побачив велосипед «MUSTANG FORT». Так ОСОБА_3 , переконавшись що його ніхто не бачив, маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав велосипед «MUSTANG FORT», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №422 від 25.01.2023 року становить 750,00 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_3 маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не встиг ним розпорядитись, так як був зупинений потерпілим ОСОБА_9 .

Крім того, ОСОБА_3 11.11.2022 року приблизно о 12 год. 30 хв., знаходячись у квартирі потерпілого ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , під час скоєння ним таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 , виходячи з квартири, помітив на столі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , в той час у нього виник злочинний умисел направлений на викрадення вказаного паспорту, що є офіційним документом, з корисливих мотивів для подальшого його використання у своїх злочинних діях.

Після чого. ОСОБА_3 втік з викраденим документом з місця скоєння кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за

-ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

-ч. 3 ст. 357 КК України - викрадення паспорту, що є особистим документом, вчинене з корисливих мотивів.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повістю та суду показав, що 13.09.2022 року приблизно о 08-00 год. він проходив повз кв. АДРЕСА_2 , в якій були відчинені двері. Зайшовши до квартири, в якій нікого не було, викрав пилосос «Rowenta», який в подальшому продав.

Крім того, 11.11.2022 року приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи в гостях у ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_7 . Виходячи з квартири, помітив на столі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , викрав вказаний паспорт.

В той же день, повернувшись до вищевказаної квартири, в якій вже нікого не було, викрав системний блок «Pentium», дрель ударну, які в подальшому продав.

Крім того, 24.01.2023 року приблизно о 17-30 год. зайшовши до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , побачив на сходах велосипед «MUSTANG FORT», який він вирішив викрасти. Виносячи велосипед з під`їзду, був зупинений потерпілим ОСОБА_9 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, але надали заяви в якій просили розглядати кримінальне провадження за їх відсутності. Цивільні позови заявляти не бажають. Під час призначення покарання поклались на розсуд суду.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином ( ч. 3 ст. 185 КК України) та кримінальним проступком ( ч. 3 ст. 357 КК України).

Також суд враховує обставини справи. Особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих, умисних злочинів (а.п. 195-196). Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно ( а.п. 202). Офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має. На обліку у лікаря-психіатра не перебуває, а з обліку лікаря-нарколога знятий за власним бажанням ( а.п. 200,201).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття та визнання вини.

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Часткове відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілим пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України - 13.09.2022, 11.11.2022, 24.01.2023, а за ч. 3 ст. 357 КК України - 11.11.2022, тобто до постановлення вироку від 31.01.2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_3 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024, вчинені до постановлення вироку по кримінальному провадженні, що розглядається, покарання за вироками Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягають частковому складанню з призначеним за цим вироком покаранням.

З урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування ним покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільні позови - не заявлено.

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчих експертиз №3238 від 25.11.2022 року в сумі 170 грн., №422 від 25.01.2023 року в сумі 200 грн., №617 від 06.02.2023 року в сумі 200 грн., що всього становить 570 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 124 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024, та за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання час досудового тримання під вартою ОСОБА_3 по цьому провадженню з 24.01.2023 року по 18 грудня 2023 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання час відбуття покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 року, яким зараховано строк відбуття покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 року, а саме з 18 грудня 2023 року по день проголошення цього вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільні позови - не заявлено.

Речові докази:

-DVD-R диск, на якому зафіксовано на відеозапис слідчого експерименту з участю ОСОБА_3 та який долучено до матеріалів кримінального провадження №0001132 від 14.10.2022 року - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001132;

-Велосипед марки «MUSTANG FORT 16 дюймів», який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_9 - залишити у його користуванні;

-Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_1 , який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити у його користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчих експертиз: № 3238 від 25.11.2022 року в сумі 170 ( сто сімдесят) грн. 00 коп., №422 від 25.01.2023 року в сумі 200 (двісті) грн. 00 коп. та №617 від 06.02.2023 року в сумі 200 (двісті) грн. 00 коп., що всього становить 570 (п`ятсот сімдесят) грн.. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1