Справа № 676/1678/23
Провадження № 1-кп/676/72/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 23 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янця-Подільського Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 23 січня 2023 року близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що поблизу IV під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 , який виник на ґрунті довготривалих неприязних відносин, прийняв рішення про спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний намір, керуючись єдиною метою та умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 , умисно кулаком лівої руки наніс один удар в область роту потерпілого ОСОБА_5 , від якого останній, втративши рівновагу впав правою частиною тіла на щебеневе покриття землі.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу потерпілого, який знаходився в положенні лежачи на щебеневому покритті землі, правою ногою наніс один удар в область роту потерпілого та коли останній намагався піднятись після нанесеного попереднього удару, ОСОБА_8 , аналогічним чином, правою ногою наніс другий удар в область роту потерпілого ОСОБА_5 , від якого останній впав на щебеневе покриття землі.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани на верхній губі справа, травматичного відлому коронкової частини 12, 21 зубів, неповного вивиху 11 зуба, в сукупності які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та дав показання про те, що він увечері 22 січня 2023 року припаркував власний автомобіль на паркувальному місці, яке облаштувала сім`я ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_9 уночі зазвичай залишає автомобіль на стоянці. Коли біля 08 год. 25 хв. він вийшов на вулицю, побачив спущені колеса власного автомобіля. Тоді ж поруч йшла ОСОБА_9 , у якої він запитав, навіщо йому спустили колеса. О 08 год.29 хв. він викликав поліцейських. О 08 год. 32 хв. до нього зателефонував поліцейський та повідомив, що вони дещо затримуються на виклик. Після цього він пішов додому, де повідомив дружину про інцидент, та взявши деякі речі, пішов до автомобіля. Оскільки бар`єр, які встановив ОСОБА_5 обмежував руху, він його нахилив. В цей час до нього підійшов ОСОБА_5 та почав з ним сваритися і наніс йому удар правою рукою у голову, від чого він ухилився та удар пройшовся по дотичній. Він відштовхнув ОСОБА_5 та тоді ж останній знову наніс йому удар в голову, від якого він ухилився, удар пройшовся по дотичній і він відразу у відповідь наніс удар в область роту потерпілого. ОСОБА_5 розвернуло, і тому після цього він ( ОСОБА_8 ), штовхнув руками у спину ОСОБА_5 , від чого той впав на праве коліно набік, а він ( ОСОБА_8 ) впав слідом за ним на потерпілого. Тоді ж ОСОБА_5 попросив його більше не бити. Після цього вони піднялися, розмовляли про події і тоді ж приїхали поліцейські. Після цього він написав заяву про пошкодження автомобіля, згодом його відвезли до травмпункту та відділку поліції. Вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, оскільки він спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, захищаючись. Також просив відмовити у задоволенні цивільного позову.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наданих сторонами обвинувачення та захисту, які досліджені відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що у нього дійсно склалися неприязні відносини із ОСОБА_8 , який постійно пише скарги на нього та його дружину, а також пошкоджує парувальні бар`єри мешканців будинку, які встановлені без дозволу. В день події зранку він вийшов та побачив ОСОБА_8 , який каменем пошкодив бар`єр сусіду ОСОБА_11 , а також каменем бив по бар`єру його дружини. Тоді ж ОСОБА_8 звинуватив його у пошкодженні коліс та вибіг до нього на алею, після чого наніс рукою удар в обличчя, зокрема, у область роту, від чого він впав на коліна, після чого наніс удар ногою в область роту, від чого він впав на землю на бік, а коли піднімався, ще один удар ногою в область роту. Після першого удару ногою він на мить втрачав свідомість. Внаслідок нанесених ударів він отримав тілесні ушкодження у виді вивиху переднього зуба, відлому двох зубів, а також рани губи. Також була пошкоджена його куртка. Після події майже відразу під`їхав автомобіль поліцейських, яким він повідомив про подію.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що у день події зранку вона почула на вулиці крики та стукіт. Коли вона вийшла на балкон, побачила сусіда ОСОБА_8 , який каменем побив паркувальний бар`єр сусіда ОСОБА_13 . Також він голосно кричав та побіг у напрямку костелу. Вона відразу ж зателефонувала голові ОСББ ОСОБА_9 та повідомила про цей факт. Коли повернулася на балкон, побачила ОСОБА_5 , який йшов по прибудинковій алеї, а також тоді ж почула крики ОСОБА_8 , що «камера пише і я усім зроблю». Тоді ж вона зайшла до кімнати та повідомила чоловіку ОСОБА_14 , що на її думку має бути якийсь інцидент і вони удвох вийшли на балкон, де побачили, що на алеї неподалік 4 під`їзду на землі лежав ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 наніс йому двічі удар ногою в область голови. Чи спричинив він ударами ушкодження не бачила. Після цього вона відразу зателефонувала ОСОБА_9 , якій повідомила про побиття чоловіка, а сама із чоловіком зібралися та через деякий час вийшли на вулицю, де побачили автомобіль патрульної поліції. На вулиці побачила ОСОБА_8 , потерпілого та його дружину, поліцейських. У потерпілого бачила кров на обличчі. Свідок підтвердила, що вікна її квартири, в т.ч. балкону, обладнані ролетами, які вона піднімає та опускає періодично, в т.ч. й удень, побоюючись ворожих військових атак.

Із показань допитаного в суді свідка ОСОБА_14 встановлено, що коли він перебував удома у квартирі, почув крики та шум на вулиці. Дружина ОСОБА_12 пішла на балкон та спостерігала через вікно, а він лежав на ліжку. Дружина повідомила йому, що ОСОБА_8 пошкодив бар`єр ОСОБА_13 , тому він зателефонував до останнього та повідомив про подію. Не заперечує, що міг телефонували ОСОБА_9 . Коли дружина повідомила йому, що має бути якась подія, він разом із нею пішов на балкон та побачив із вікна, що ОСОБА_5 лежав на землі на алейці, а біля нього стояв ОСОБА_8 та ногами двічі наніс удари в область обличчя. Після цього дружина зателефонувала до ОСОБА_9 , а згодом через деякий час вони вийшли на вулицю. Підтвердив, що на балконі у них встановлені ролети, та дружина постійно у зв`язку із війною їх піднімає та опускає. Чи опускала вона ролети в день події не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що в день події зранку вона відвезла до школи доньку і коли поверталася додому, на вулиці зустріла ОСОБА_8 , який біг та кричав, що усіх навчить паркуватися та запитав її, навіщо вона пробила йому колеса. Вона нічого не зрозуміла та пішла далі додому, не звернувши увагу на ОСОБА_8 , оскільки поведінка останнього для неї була звична. ОСОБА_8 знає як конфліктну людину. Через деякий час до неї зателефонувала ОСОБА_12 , яка повідомила, що ОСОБА_8 б`є каменем паркувальний бар`єр сусіда ОСОБА_13 , і коли вона виглянула на вулицю, то побачила те ж саме. Коли вона повернулася на кухню, чоловік ОСОБА_5 виходив із квартири. Через деякий час до неї знову зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_8 б`є ногами її чоловіка. Вона відразу ж вийшла на вулицю та виявила чоловіка із розбитою губою та який скаржився на те, що ОСОБА_8 його побив руками і ногами. Вона відразу ж сфотографувала чоловіка та викликала поліцію.

Із показань свідка ОСОБА_17 встановлено, що зранку в день події він перебував у своїй квартирі, що на четвертому поверсі, та коли випадково підійшов до вікна кімнати, із якої побачив ОСОБА_8 який перебував неподалік костелу між автомобілями Део Ланос та Порш Каєн . ОСОБА_8 присів між автомобілями та його не було видно. Тоді ж до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_5 , який стоячи позаду автомобіля Порш, наніс ОСОБА_8 декілька ударів, а згодом ОСОБА_8 наніс удари у відповідь. ОСОБА_5 впав на алею, а на нього впав ОСОБА_8 . Куди саме учасники конфлікту наносили удари він через велику відстань не бачив, усіх обставин не запам`ятав. Зазначив, що до обрання дружини потерпілого - ОСОБА_9 головою ОСББ, цю посаду займав саме він.

Свідок ОСОБА_20 , співмешканка ОСОБА_21 , в судовому засіданні дала показання, із яких встановлено, що очевидцем події вона не була, проте підтвердила ту обставину, що зранку ОСОБА_8 повідомив їй про те, що невідомі особи пробили шини їхнього автомобіля. Згодом коли вона вийшла на вулицю, побачила на руці співмешканця рану. Зі слів ОСОБА_8 їй стало відомо, що першим його вдарив ОСОБА_5 , а він наніс удар у відповідь.

Із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 встановлено, що в день події, коли вона перебувала на кухні квартири, що на 6 поверсі 1 під`їзду, у якій мешкає, побачила, що з-за припаркованих автомобілів впав ОСОБА_5 , а на нього впав ОСОБА_8 . Подій до цього вона не бачила. Періодично вона відволікалася, так як годувала дитину.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дав показання, із яких встановлено, що він у складі патруля приїхав на виклик ОСОБА_8 за повідомленням про пробиття шин. Коли він із колегою на патрульному автомобілі заїхав у двір, де розміщено костел, побачив, що на відстані близько 20 метрів від автомобіля на прибудинковій алеї ближче до бордюра лежав на землі чоловік обличчям розвернутий їх сторону. Чоловік почав підніматися, поруч нього стояв інший чоловік. Як надалі було з`ясовано, прізвище чоловіка, який лежав - ОСОБА_5 , іншого - ОСОБА_8 . ОСОБА_5 відразу повідомив про побиття, на обличчі у нього були сліди крові. У ОСОБА_8 була рана на руці. В подальшому на місце події підійшли дружини учасників, інші люди. Були відібрані заяви. До місця події також приїхав інший патруль. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завезли до травмпункту, а згодом до відділку поліції.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні дала показання із яких встановлено, що в день події вона, перебуваючи на кухні, почула крики. Коли вона підійшла на балкон, побачила, що на алеї стояв ОСОБА_8 , який голосно говорив і розтирав руку, а із землі вставав ОСОБА_5 . Яким чином і хто кому наносили удари вона не бачила.

Свідок ОСОБА_25 в суді дав показання, із яких встановлено, що в день події зранку близько 08 год. 30 хв. він перебував у себе у квартирі. Тоді ж до нього крикнула дружина, що хтось б`ється. Коли він вибіг на балкон, побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Останній піднімався із землі, одяг із правої сторони його був брудний. ОСОБА_8 стояв поруч та розтирав руку, яка була у крові. ОСОБА_5 крикнув, що ОСОБА_8 вибив йому зуба. Подія мала місце на алеї біля площадки для паркування.

Із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 встановлено, що до нього в день події зателефонував ОСОБА_27 та повідомив про те, що ОСОБА_8 збив каменем його паркувальний бар`єр. Коли він прийшов до подвір`я будинку, виявив патрульні автомобілі, сусідів. Бачив ОСОБА_5 та його дружину. У ОСОБА_5 на обличчі бачив кров. Паркувального бар`єру на місці не було, але згодом він його знайшов із слідами механічних пошкоджень. Із ОСОБА_8 перебуває у сварці, так як той постійно скаржиться на мешканців, які облаштували паркувальні місця для автомобілів.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, підтверджується також даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п. 11), згідно із яким о 10 год. 08 хв. потерпілий ОСОБА_5 звернувся із усною заявою до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про спричинення йому того ж дня близько 09 год. тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Даними завіреної у встановленому порядку копії довідки №402 від 23 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п.17) підтверджено факт звернення ОСОБА_5 до Кам`янець-Подільського травмпункту.

Відповідно до висновку експерта №30 судово-медичної експертизи, яка проведена експертом Кам`янець-Подільського районного відділу судово-медичної експертизи ОСОБА_28 у період з 24 по 25 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п.28-29), у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на верхній губі справа, травматичний відлом коронкової частини 12, 21 зубів, неповний вивих 11-го зуба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (згідно із п.2.3.2, 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року), осаднення на правій бічній поверхні правого стегна в верхній третині, садно на правому колінному суглобі на зовнішній поверхні, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року). Дані тілесні ушкодження могли утворитися від контактів з тупими тупим твердим предметом (предметами) за механізмом удару та тертя ковзання, можливо за умов на які вказує потерпілий і в термін вказаних обставин справи, тобто 23 січня 2023 року.

Згідно із висновком експерта №32 судово-медичної експертизи, яка проведена експертом Кам`янець-Подільського районного відділу судово-медичної експертизи ОСОБА_28 у період з 24 по 25 січня 2023 року (т.2, а.м.к.п.36-37), у ОСОБА_8 були виявлені рана на тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції 3 п`ясної кістки, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (згідно із п.2.3.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року); садно на тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції 3 п`ясної кістки, синець в ділянці проекції 2 п`ясної кісти, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року). Дані тілесні ушкодження могли утворитися від контакту з тупими тупим твердим предметом, що не відобразив своїх індивідуальних особливостей за механізмом удару, в термін, указаний у обставин справи, тобто 23 січня 2023 року. Даних про падіння на площину відсутні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 48-49), а також продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.50), судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 розповів та на місці події показав, яким саме чином йому були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

За даними заяви ОСОБА_14 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту у приміщенні квартири (т.2. а.м.к.п.51), протоколу проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 52-53), а також продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.54), судом встановлено, що свідок ОСОБА_12 на місці події показала, звідки саме вона спостерігала за подією, а також вказала, яким чином ОСОБА_8 наносив удари ногами ОСОБА_5 .

Крім того, за даними заяви ОСОБА_14 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту у приміщенні квартири (т.2. а.м.к.п.55), протоколу проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 56-57), а також продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.58), судом встановлено, що свідок ОСОБА_14 на місці події вказав, звідки саме він спостерігав за подією, вказав, яким чином ОСОБА_8 наносив удари ногами ОСОБА_5 .

При цьому, за даними зазначених протоколів проведення слідчих експериментів із свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_14 встановлено, що із балкону їхньої квартири видно місце, де за їх показаннями ОСОБА_8 наніс два удари ногами у район голови потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №48 від 07 лютого 2023 року (т.2. а.м.к.п.61-63), яка проведена експертом Кам`янець-Подільського районного відділу судово-медичної експертизи ОСОБА_28 07 лютого 2023 року, встановлено, що експерт із врахуванням обставин справи, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі потерпілого ОСОБА_5 , вважала можливим утворення тілесних ушкоджень за обставин, вказаних у протоколах проведення слідчих експериментів із потерпілим, свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Відповідно до висновку експерта №49 від 08 лютого 2023 року (т.2. а.м.к.п.64-65), яка проведена експертом Кам`янець-Подільського районного відділу судово-медичної експертизи ОСОБА_28 08 лютого 2023 року, встановлено, що експерт із врахуванням обставин справи, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 , вважала можливим утворення тілесних ушкоджень за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 .

Крім того, експерт Кам`янець-Подільського районного відділу судово-медичної експертизи ОСОБА_28 під час допиту у судовому засіданні уточнила та конкретизувала власні висновки, зазначила про можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілого за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , у випадку нанесення ударів взутою у зимове взуття ногою по дотичній.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 124-125), а також продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.126), судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 розповів та на місці події показав, яким саме чином він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

За даними витребуваних дізнавачем копій звернень ОСОБА_20 від 19 та 27 грудня 2022 року, відповідей на звернення ОСОБА_20 . Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янець-Подільської міської ради від 20 січня 2023 року №543/07-23, відділу з питань регулювання земельних відносин Кам`янець-Подільської міської ради від 26 грудня 2023 року №533/01-15, звернень ОСОБА_29 від 08 лютого 2023 року та відповіді на вказане звернення Кам`янець-Подільської міської ради від 20 лютого 2023 року №С/291-02-01 (т.2, а.м.к.п.81-90), встановлено, що ОСОБА_20 (співмешканка ОСОБА_8 ) оскаржувала дії мешканців будинку АДРЕСА_3 щодо самоуправного облаштування паркувальних місць та встановлення паркувальних бар`єрів, у зв`язку з чим комунальному підприємству Кам`янець-Подільською міською радою було надано муніципальне замовлення провести демонтаж бар`єрів. Зазначені копії документів підтверджують факт неприязних відносин ОСОБА_5 , ОСОБА_15 з однієї сторони, та ОСОБА_20 , ОСОБА_8 - з іншої. Зазначений факт підтверджується також інформацією із системи органів Національної поліції АРМОР (т.2, а.м.к.п.91-99).

Судом показання потерпілого, свідків оцінюються як належні докази, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_30 .

Також вказані показання судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків, потерпілого в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілого.

На переконання суду показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 відповідають один одним, підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, зокрема відповідають об`єктивним даним висновків судово-медичних експертиз, та відеозаписам із боді-камери поліцейського, узгоджуються із даними протоколів слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , у зв`язку з чим судом вказані показання визнаються правдивими та такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, судом не приймаються до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , про те, що потерпілий надав суду неправдиві показання, оскільки вони повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 щодо місця вчинення діяння, а відтак спростовують показання обвинуваченого, що подія була між припаркованими автомобілями Део Ланос та Порш Каєн. Зокрема, і потерпілий і вищевказані свідки підтвердили ту обставину, що подія була на алеї ближче до зупинки автомобілів, а не біля будинку, де були припарковані автомобілі Білоусова та Слободян.

При цьому, суддею не приймаються до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 є заінтересованими у результатах розгляду справи, адже перебувають у дружніх стосунках із сім`єю ОСОБА_9 , а також. що свідки не були удома, оскільки відвозили до школи неповнолітню доньку, виходячи з наступного.

Так, незважаючи на те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили факт дружніх стосунків із сім`єю ОСОБА_9 , вони зазначили, що не мають неприязних відносин із обвинуваченим. Крім того, показання свідків щодо місця події повністю підтвердив свідок ОСОБА_23 - працівник поліції, який жодним чином не заінтересований у результатах розгляду справи.

Також свідки вказали, що перебували у день події удома, так як донька того дня була на дистанційному навчанні.

Судом детально перевірені доводи ОСОБА_8 щодо місця перебування свідків. Зокрема, за клопотанням сторони захисту судом було надано тимчасовий доступ обвинуваченому до даних оператора стільникового зв`язку щодо телефонних з`єднань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Вказана інформація була відкрита стороною захисту стороні обвинувачення, потерпілому та його представнику. Інформація була детально досліджена у судовому засіданні. Із вказаної інформації встановлено, що телефони ОСОБА_12 та ОСОБА_14 були у зоні дії базових станцій, які обслуговують територію місця проживання свідків. Крім того, було встановлено інформацію щодо здійснених телефонних з`єднань свідків і зазначена інформація повністю відповідає показанням свідків щодо обставин події.

Також судом перевірена інформація щодо ймовірного перебування свідків за місцем навчання доньки.

Зокрема, відповідно до дослідженої у судовому засіданні довідки №46 від 09 лютого 2024 року Кам`янець-Подільського ліцею №9 імені А.М. Трояна (т.1, а.м.к.п.179-180), ОСОБА_31 у 2022-2023 навчальному році у 4-В класі 23 січня навчалася дистанційно.

Вказані інформацію підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 - заступник директора ліцею по школі 1 ступеня.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не були на місці події, у зв`язку з чим не могли бачити обставин конфлікту, оскільки свідки з`явилися значно пізніше на місці події, що підтверджується даними відеозапису із боді-камери поліцейського, а також на відеозаписі із боді-камери поліцейських було зафіксовано факт неповного закриття ролетів (орієнтовно на 3/4) вікон квартири свідків, що також свідчить про ймовірну відсутність свідків.

Поряд з цим, як встановлено із продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису з боді-камери поліцейського (т.1, а.м.к.п. 76), який було долучено за клопотанням обвинуваченого, на записі дійсно було зафіксовано свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Поряд з цим, за даними відеозапису неможливо встановити час, коли свідки прийшли на місце події, оскільки ракурс зйомки не дозволив зафіксувати цю подію.

Також на відеозаписі дійсно було зафіксовано факт неповного закриття ролетів (орієнтовно на 3/4) вікон квартири свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Проте, із показань свідків встановлено, що свідки у зв`язку з плином часу не пам`ятають обставин опускання ролетів в день події. Свідки зазначили, що ОСОБА_12 часто упродовж дня піднімає та опускає ролети, що пов`язано із воєнним станом та побоюванням за особисту безпеку та безпеку її рідних. У зв`язку з цим, свідки не виключали можливості того, що після того, як вони побачили конфлікт, ОСОБА_12 перед виходом на вулицю могла опустити ролети, потягнувши за мотузку механізму.

На переконання суду такі показання свідків є логічними та ймовірними, а отже факт закриття ролетів не свідчить жодним чином про неправдивість показань свідків.

З урахуванням викладеного, судом не беруться до уваги доводи ОСОБА_8 щодо перебування свідків у іншому місці та неправдивість їхніх показань.

Також суддею не беруться до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо різниці у показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 щодо напрямку падіння потерпілого.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 дали аналогічні показання щодо напрямку падіння потерпілого.

Свідок ОСОБА_25 зазначив, що бійки не бачив, але бачив, як потерпілий піднімався, перебуваючи до нього спиною.

Свідок ОСОБА_24 дала показання про те, що коли вона почула шум та голосну розмову, у вікно кухні побачила ОСОБА_8 . Тоді ж вона пішла на балкон, звідки побачила ОСОБА_5 , який вставав із землі на алеї, будучи до неї спиною. Обставин нанесення ударів не бачила.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав вважати, що вказані показання були суперечливими, адже свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_24 не бачили обставин нанесення ударів та напрямку падіння потерпілого, а зазначили, що бачили, як потерпілий вставав із землі.

На підтвердження власної версії щодо місця та обставин події обвинувачений ОСОБА_8 наводить показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_17 .

Зокрема, свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні зазначила, що моменту нанесення ударів не бачила, а лише побачила, як потерпілий впав на землю з-за припаркованих автомобілів. Свідок ОСОБА_17 зазначив, що бачив обставини події, зокрема, факт перебування ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_33 за автомобілем Порш Каєн. Свідок зазначив, що бачив потерпілого, який стояв за автомобілем Порш Каєн та бачив як він декілька разів наніс удари руками ОСОБА_8 який також у відповідь наніс удар і згодом потерпілий впав убік на алею, а зверху на нього упав ОСОБА_8 .

Поряд з цим, зазначені показання суперечать показанням інших свідків, зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Крім того, свідок ОСОБА_22 зазначила, що перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_20 (співмешканкою обвинуваченого), а тому може бути заінтересованою у результатах розгляду справи. Також може бути заінтересований у результатах розгляду справи і свідок ОСОБА_17 , який перебуває у неприязних відносинах із сім`єю ОСОБА_9 , адже ОСОБА_15 була обрана на посаду голови ОСББ, яку раніше обіймав ОСОБА_17 .

Більш того, показання ОСОБА_17 містять істотні суперечності, у зв`язку з чим вказане також викликає сумніви у їх правдивості. Зокрема, свідок ОСОБА_17 зазначив, що подію спостерігав із 4 поверху 1 під`їзду, а подія була біля 4 під`їзду на значній відстані. Більш того, свідок зазначив, що ОСОБА_5 стояв позаду автомобіля Порш Каєн і було добре видно голову та плечі потерпілого. Про те, що ОСОБА_5 стояв біля задніх дверей автомобіля Порш Каєн зазначав і обвинувачений, який також вказав на те, що ОСОБА_5 наніс два удари йому у голову, коли він був зігнутий біля заднього колеса автомобіля Део, що і демонстрував під час слідчого експерименту. Натомість, є сумнівним факт можливості свідка бачити факт нанесення ударів у такому положенні ОСОБА_8 при висоті автомобіля Порш Каєн, яка складає від 167 см. до 172 см., про що є відкрита інформацію товаровиробника на офіційному сайті. Вказаний сумнів міг бути усунутий на досудовому розслідуванні шляхом проведення слідчого експерименту, проте свідок ОСОБА_17 відмовився від проведення слідчого експерименту за його участю.

Більш того, показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_17 спростовуються іншими доказами у справі, зокрема, даними відеозаписів із боді-камери поліцейського, який зафіксував стан одягу ОСОБА_8 , на якому не було жодних слідів бруду, який був би при падіння на потерпілого та на землю (т.1, а.м.к.п. 76, відеозапис із назвою «0000000__0009» на 00 год. 30 сек. відеозапису, та проміжок з 01 хв.01 сек. по 01 хв. 07 сек. відеозапису).

Також судом не беруться до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він діяв у стані необхідної оборони.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_8 зазначив, що потерпілий ОСОБА_5 підійшов до нього, коли він намагався підкласти під колесо автомобіля камінь та під час сварки наніс по дотичній йому удар правою рукою у голову, зачепивши її, після чого він відштовхнув його руками, а згодом ОСОБА_5 наніс удар правою рукою, від чого він ухилився та наніс лівою рукою удар в область роту. Слободян замахнувся лівою рукою та промахнувся, від чого його розвернуло. Після цього він штовхнув його руками у спину, від чого потерпілий впав на коліно і на праву сторону.

Поряд з цим, судом встановлено, що вказані показання обвинувачений ОСОБА_8 змінив після отримання відеозаписів із боді-камери поліцейських, адже попередні показання та дані слідчого експерименту не відповідали даним із відеозапису.

Зокрема, за даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 124-125), а також продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису зазначеної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.126), судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 на місці події продемонстрував, яким чином потерпілий наносив йому удари, яким чином він наносив удар у відповідь, а також вказав, яким чином і де саме потерпілий впав на землю та яким чином він впав на нього.

Зокрема, під час слідчого експерименту ОСОБА_8 зазначав, що ОСОБА_5 наніс йому два удари руками (лівою та правою) у голову, після чого він його відштовхнув. Тоді ж ОСОБА_5 обперся на автомобіль Порш Каєн та знову наніс йому лівою рукою по дотичній удар у голову, від якого він частково ухилився та наніс удар у відповідь в область роту, від чого ОСОБА_5 частково розвернуло та він його штовхнув руками в спину, від чого той впав на живіт та повернувся на бік. Він же заплутався в його ноги та впав на потерпілого.

Оскільки вказані показання не узгоджувалися із даними відеозапису з боді-камери поліцейського, обвинувачений у судовому засіданні змінив показання.

Зокрема, дані слідчого експерименту з участю підозрюваного об`єктивно спростовуються даними відеозапису із боді-камери поліцейського, якою не було зафіксовано будь-якого забруднення одягу ОСОБА_34 , а також не зафіксовано бруду на одязі в районі живота потерпілого ОСОБА_5 (т.1, а.м.к.п. 76, відеозапис із назвою «0000000__0008», 0 хв. 42 сек. відеозапису), що спростовує показання підозрюваного про те, що потерпілий упав на живіт, а згодом перевернувся на бік. Не зафіксовано будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 на голові та обличчі як на відеозаписі, так і в ході судово-медичної експертизи, хоча із показань на слідчому експерименті вбачається, що три удари у голову мали місце по дотичній. При цьому, на лівій руці потерпілого були зафіксовані тілесні ушкодження, що підтверджує факт нанесення удару рукою у область роту потерпілого.

Таким чином, судом встановлено неправдивість показань обвинуваченого, які він змінив у судовому засіданні.

Крім того, судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які заперечили, що місцем спричинення тілесних ушкоджень була ділянка між автомобілями, а зазначили, що бійка була на алеї ближче до зупинки.

Будь-яких належних та допустимих доказів нанесення ударів ОСОБА_5 . ОСОБА_8 в ході судового розгляду не було встановлено.

Натомість факт нанесення ударів ОСОБА_8 ногою в область роту потерпілого спростовує доводи ОСОБА_8 про те, що він діяв у стані необхідної оборони.

При цьому, суддею також не беруться до уваги інші доводи ОСОБА_8 про те, що він шульга та міг наносити удари лише лівою рукою і відповідно лівою ногою, що у випадку нанесення бокового удару ОСОБА_5 впав би в іншу сторону, оскільки на переконання суду не виключається можливість нанесення шульгою удару правою ногою, а також напрямок падіння не залежить лише він напрямку прикладання сили, а залежить від багатьох чинників, в т.ч. місця розташування, пози потерпілого, інтуїтивних рухів тіла, ніг та рук.

Судом висновки експерта визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертиз вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експерта відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

Крім того, судом визнаються належними доказами фактичні дані, що містяться у протоколах проведення слідчих експериментів із потерпілими, свідками та підозрюваним, а також продемонстрованих у судовому засіданні відеозаписів зазначених слідчих дій, оскільки вони прямо підтверджують обставини події кримінального правопорушення, і зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Ці докази визнаються судом допустимими, оскільки слідчі дії були проведені з дотриманням вимог ст.240 КПК України.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений винен у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_8 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Крім того, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, будучи раніше не судимим, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні. За місцем реєстрації ОСОБА_8 КП УК «Добробут» не володіє компрометуючою інформацією щодо обвинуваченого. Судом не враховується характеристика ОСОБА_8 за місцем фактичного проживання (т.2, а.м.к.п.110), оскільки вона підготовлена правлінням ОСББ «Терем,76», головою якого є дружина потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_15 .

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, є пропорційною карою за вчинене кримінальне правопорушення та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Потерпілим - цивільним позивачем ОСОБА_5 пред`явлено до ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення 6192 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 30000 грн. - моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_5 цивільний позов підтримав.

Обвинувачений - цивільний відповідач ОСОБА_8 цивільний позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

На переконання суду цивільний позов потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За приписами ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що цивільний позивач ОСОБА_5 на підтвердження майнової шкоди долучив копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 13 лютого 2023 року, копію ортопантомограми, копії чеків про придбання ліків, здійснення досліджень та прийому лікарів (т.1, а.м.к.п.49, 50,54,55), оригінали яких були досліджені у судовому засіданні. Також цивільний позивач надав копії довідок КНП «ЛДКЦ» Кам`янець-Подільської міської ради від 24 січня 2023 року (т.1, а.м.к.п.51,52) про перебування на амбулаторному лікуванні, копії аркушів амбулаторної картки (т.1, а.м.к.п.53), проте суду не були надані оригінали зазначених документів.

При цьому, на переконання суду цивільним позивачем доведено майнову шкоду у розмірі 651 грн., яка полягає у витратах на ортопантомограму 24 січня 2023 року та огляд лікаря нейрохірурга 25 січня 2023 року, яка повинна бути стягнута із цивільного відповідача.

Поряд з цим, будь-яких доказів того, що придбання зазначених у чеках аптечних установ ліків було пов`язане саме із лікуванням наслідків спричинених 23 січня 2023 року травм цивільний позивач не надав, до цивільного позову не долучено жодного доказу того, що ці ліки призначалися ОСОБА_5 і ці призначення були пов`язані із лікуванням наслідків отриманих тілесних ушкоджень.

Також цивільний позивач не надав доказів того, що огляд лікарем нейрохірургом 02 березня 2023 року теж було пов`язане із спричиненими травами, адже ОСОБА_8 обвинувачується у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а відповідно до п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Тому, оскільки звернення до лікаря-нейрохірурга відбулося 02 березня 2023 року, тобто більш ніж через 21 день, а також цивільним позивачем не надано жодних доказів того, що саме ОСОБА_5 звертався до лікаря і це звернення було пов`язане із спричиненням тілесних ушкоджень 23 січня 2023 року, на переконання суду вказані витрати не підлягають стягненню із цивільного відповідача.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги цивільного позивача про стягнення з відповідача вартості придбаної чоловічої куртки у розмірі 4402 грн., оскільки позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що куртка позивача була пошкоджена відповідачем, що вона прийшла у повну непридатність та не підлягала відновленню шляхом ремонту, а також не доведено необхідності відшкодування саме вартості придбання нової куртки у зазначеному розмірі, а не у меншому розмірі в разі придбання куртки іншої моделі чи іншої торгівельної марки.

Таким чином, в ході судового розгляду цивільний позивач, незважаючи на передбачений ч.3 ст.12 ЦПК України обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, не надав будь-яких доказів здійснених витрат у розмірі 5541 грн.

При цьому, судом на виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України в судовому засіданні було роз`яснено обов`язок цивільного позивача надати суду докази на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, наслідки вчинення та невчинення таких дій, проте позивачем будь-яких інших доказів не було надано.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині позовних вимог про стягнення відшкодування майнової шкоди у розмірі 5541 грн. необхідно відмовити.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а згідно із п.2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із вимог ч.1 ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що згідно із висновком судово-медичної експертизи обвинуваченою потерпілому були спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Також, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру діяння, кількості та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 , глибини фізичних та душевних страждань, що діями обвинуваченого було завдано фізичного болю потерпілому, а також враховуючи душевні страждання потерпілого, незручності у побуті, із врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково на суму 25 000 гривень.

Речові докази відсутні. Питання про долю документів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 651 (шістсот п`ятдесят одну) грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди, та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 25651 (двадцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одну) грн.

В задоволенні решти вимог цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 23 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 .