Справа №591/3571/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 04.11.2022, затверджений 01.05.2023 прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про відкладення підготовчого судового засідання для надання часу захисникові підготувати ряд клопотань, які підлягають вирішенню судом під час проведення підготовчого судового засідання.

Прокурор у свою чергу звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави, мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зі змісту клопотання прокурора слідує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ухилявся від здійснення своїх процесуальних обов`язків, уникав вручення йому процесуальних документів, будучи в офіційному шлюбі, обвинувачений не проживає з дружиною та донькою, є відвідувачем сайтів знайомств із сумнівною репутацією, де вказує, що не перебуває у шлюбних відносинах, шукає дівчину та кохання. Обвинувачений може впливати на учасників кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 тривалий час проходив службу в Службі безпеки України, кримінальне правопорушення, яке йому інкриміноване, вчинено ним безпосередньо під час виконання службових обов`язків співробітника СБУ - державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями. Враховуючи зміст і обсяг владних повноважень обвинуваченого, з огляду на спосіб вчинення вищевказаного злочину, відкритий та зухвалий характер дій обвинуваченого, досить високим є ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на учасників кримінального провадження, а так само сторонніх осіб з числа співробітників СБУ, зокрема з метою організації свого переховування. Зазначається, що обвинувачений під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України здійснив пошкодження частини матеріалів кримінального провадження, в тому числі доказів вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого, просили застосувати відносно обвинуваченого менш обтяжливий запобіжний захід, захисник обвинуваченого зазначив, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, родину, на утриманні дружину та малолітню доньку, батька, який є інвалідом І групи. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заслухавши думки учасників кримінального провадження з приводу даного клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні на службу вчасно без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховування від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Крім того, обвинуваченому у порядку ст. 290 КПК України були відкриті матеріали кримінального провадження, а тому він обізнаний із анкетними відомостями свідків, інших учасників у даному кримінальному провадженні, що вказує на продовження існування ризику впливу з боку обвинуваченого на цих осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Судом врахована особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання у м. Києві, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню доньку та батька, який є інвалідом І групи, що вказує на наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Водночас, на переконання суду, із врахуванням стадії, на якій перебуває дане кримінальне провадження, наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків не може бути безумовним стримуючим фактором для запобігання ризикам, зазначеним в ухвалі суду, які продовжують існувати і дотепер.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України визначено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, стадії розгляду кримінального провадження, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Крім того, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні для надання часу захисникові підготувати ряд клопотань, які підлягають вирішенню за наслідками проведення підготовчого судового засідання, аби забезпечити реалізацію права обвинуваченого ОСОБА_4 на захист.

Керуючись положеннями ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали - до 29.06.2024 р. включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні для надання часу для підготовки клопотань із процесуальних питань, та оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1