печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001969 від 11.12.2023 - заступника керівника Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001969 від 11.12.2023 - заступника керівника Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом в.о. Голови Державної митної служби України від 31.10.2023 № 937-о, ОСОБА_6 з 01.11.2023 переведено на рівнозначну посаду начальника митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби, яку він обіймає по теперішній час.

ОСОБА_6 , будучи начальником відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 23, тобто займаючи керівну посаду, вирішив використовувати своє службове становище всупереч інтересам служби з метою систематичного одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання за не створення перешкод під час здійснення розмитнення товарів, які ввозяться на митну територію України такими суб`єктами.

Для реалізації вказаного злочинного плану, а також з метою злочинної діяльності, направленої на систематичне вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання, ОСОБА_6 вирішив вступити у злочинну змову із митним брокером ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами.

Відповідно до злочинного плану, ОСОБА_6 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм підпорядкування учасників.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, однак не пізніше 25.11.2023, ОСОБА_6 виконуючи розроблений план злочинних дій, переконав митного брокера ОСОБА_8 , яка діє на підставі дозволу МВ/000957/01 та інших невстановлених на даний час осіб, у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів.

ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час особами, у період часу з 25.11.2023 по 09.04.2024 вчинили кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , будучи начальником відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, достовірно знаючи та будучи обізнаним, що в зоні діяльності його митного поста здійснює митне оформлення ТОВ «Паваріс» (Код ), представниками за дорученням якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Послуги з декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України ТОВ «Паваріс» (Код ), в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавала ОСОБА_8 .

Достовірно знаючи, що ОСОБА_8 надає послуги з декларування товарів, як митний брокер та спілкується із представниками ТОВ «Паваріс» (Код ), ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_8 про висунення вимог представникам ТОВ «Паваріс» (Код ), передачі неправомірної вигоди за безперешкодне оформлення митних товарів розмитнення, яких здійснюється співробітниками відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України.

Діючи відповідно до розробленого плану та на виконання вказівок ОСОБА_6 , ОСОБА_8 переслідуючи корисливий мотив, 25.11.2023 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером телефону НОМЕР_1 на месенджер «WhatsApp» з номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 в якому було зазначено - «керівництво 50» (нова витрата, деталі не в повідомленнях).

У подальшому, 26.11.2023, ОСОБА_8 продовжуючи діяти відповідно до раніше розробленого плану зустрілась із ОСОБА_10 та під час зустрічі зазначила останньому, що у повідомленні, фраза «керівництво 50» означає грошову винагороду у вигляді 50 доларів США за невчинення перешкод під час розмитнення товарів, які міться у одному контейнері, які вона має передати ОСОБА_6 . Одночасно з цим, ОСОБА_8 зазначила, що в разі якщо представники ТОВ «Паваріс» (Код ) відмовляться від надання грошових коштів, ОСОБА_6 , як керівник митного посту створить штучні перешкоди під час оформлення їх вантажів.

Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до раніше розробленого плану та відповідно до вказівок наданих ОСОБА_6 вчинила вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 .

У подальшому, продовжуючи діяти з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , 18.12.2023 біля будинку АДРЕСА_1 повторно зустрілась із ОСОБА_10 та повторно наголосила на необхідності передачі грошових коштів ОСОБА_6 через неї.

Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , надав вказівку невстановленим на даний час слідством особам, розмитнити товар, який ввозився на територію України, а саме без проведення всіх митних процедур, а саме: 12.12.2023 митна декларація № 44051 (штучні квіти); 14.12.2023 митна декларація № 44530 (чайники); 14.12.2023 митна декларація № 44537 (термоси); 16.12.2023 митна декларація № 44729 (штучні квіти); 15.12.2023 митна декларація № 44736 (плівка); 21.12.2023 митна декларація № 45456 (штучні квіти); 27.12.2023 митна декларація № 45975 (спортивні товари); 27.12.2023 митна декларація № 46273 (штучні квіти); 03.01.2024 митна декларація № 129 (штучні квіти); 18.01.2024 митна декларація № 1843 (штучні квіти); 26.01.2024 митна декларація № 2880 (мийки) з території Китайської Народної Республіки, одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код )

З метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, 29.01.2024, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , чітко дотримуючись розподілених ролей, отримала від ОСОБА_10 1330 доларів США (станом на 29.01.2024 згідно курсу НБУ становить 51856 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнити товарів, які ввозяться на територію України та одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код ).

Продовжуючи діяти відповідно до раніше розробленого злочинного плану, чітко виконуючи вказівки ОСОБА_6 , у невстановленому на даний час місці, ОСОБА_8 отримані грошові кошти від ОСОБА_10 надала керівнику (організатору) організованої групи ОСОБА_6 , які останній розподілив між всіма учасниками організованої групи.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, повторно, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , надав вказівку невстановленим на даний час слідством особам, розмитнити товар, який ввозився на територію України, а саме без проведення всіх митних процедур: 09.02.2024 митна декларація № 4526 (штучні квіти); 13.02.2024 митна декларація № 4830 (штучні квіти); 17.02.2024 митна декларація № 5510 (плівка) з території Китайської Народної Республіки, одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код ).

З метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, 22.02.2024, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , чітко дотримуючись вказівок ОСОБА_6 , повторно отримала від ОСОБА_10 855 доларів США (станом на 22.01.2024 згідно курсу НБУ становить 33336 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнити товарів, які ввозяться на територію України та одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код ).

Продовжуючи діяти відповідно до раніше розробленого злочинного плану, чітко виконуючи вказівки ОСОБА_6 , у невстановленому на даний час місці, ОСОБА_8 отримані грошові кошти від ОСОБА_10 надала ОСОБА_6 , які останній розподілив між усіма співучасниками.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , повторно надав вказівку невстановленим на даний час слідством особам, розмитнити товар, який ввозився на територію України, а саме без проведення всіх митних процедур: 26.02.2024 митна декларація № 6558 (плівка); 26.02.2024 митна декларація № 6566 (плівка); 20.03.2024 митна декларація № 8810 (сантехніка); 19.03.2024 митна декларація № 8949 (плівка); 20.03.2024 митна декларація № 9769 (мийки, змішувачі); 20.03.2024 митна декларація № 9776 (плівка); 20.03.2024 митна декларація № 9800 (плівка); 21.03.2024 митна декларація № 9835 (плівка); 21.03.2024 митна декларація № 9839 (плівка); 28.03.2024 митна декларація № 10742 (меблі); 29.03.2024 митна декларація № 10985 (плівка); 02.04.2024 митна декларація № 11390 (тренажери), одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код ).

У подальшому, з метою досягнення свого злочинного умислу, направленого на особисте збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, 09.04.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , повторно отримала від ОСОБА_10 2765 доларів США (станом на 09.04.2024 згідно курсу НБУ становить 107807 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнити товарів, які ввозяться на територію України та одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс» (Код ).

Продовжуючи діяти відповідно до раніше розробленого злочинного плану, чітко виконуючи вказівки ОСОБА_6 , 10.04.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на території відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, що за адресою: АДРЕСА_2 , отримані грошові кошти від ОСОБА_10 . ОСОБА_6 , які останній розподілив між співучасниками.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За результатами проведеного розслідування, 10.04.2024 о 18 год 21 хв старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу Управління по розслідуванню кримінальних правопорушень, вчинених організованими злочинними групами, Головного слідчого управління

Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано гр-на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У подальшому, 11.04.2024 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, з підстав, вказаних у клопотанні.

Захисники, яких підтримав підозрюваний щодо клопотання заперечували, в його задоволені просили відмовити. Разом з цим, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на незаконне затримання ОСОБА_6 , посилаючись на те, що у органу досудового розслідування, на момент затримання ОСОБА_6 , не було жодних правових підстав, в порядку ст. 208 КПК України, затримувати останнього.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

11.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Слідчим у клопотанні та доданих до клопотання документах, а також прокурором у судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не доведено та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б спростовували доводи сторони обвинувачення, та не надано будь-яких доказів, щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи яке саме кримінальне правопорушення (злочин) вчинено підозрюваним.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, вважаю за належне призначити заставу у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками у даному провадженні, підозрюваною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відтак, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Крім того, скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає, оскільки адвокатом не доведено порушення норм КПК України підчас затримання останнього, а обставини викладені в скарзі, спростовуються матеріалами долученими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 10.06.2024 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

р/р UA1012089

призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0001969.

У разі внесення підозрюваним застави, визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватися від спілкування із свідками у даному провадженні, підозрюваною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 10.06.2024 року включно.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1