У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/2108/24

провадження № 1-кс/0285/518/24

17 квітня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000129 від 13.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 12.04.2024 в період часу з 19 год. 29 хв. по 20 год. 00 хв. у ході огляду місця події по АДРЕСА_1 , а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 14.10.2016 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 12.04.2024 близько 15 год. 40 хв. поблизу буд. АДРЕСА_1 , працівниками поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за порушення ПДР зупинено трактор марки «Джондір», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 який надав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане ДІСГ в Житомирській області 14.10.2016 на ім`я останнього, під час перевірки якого, виявлено ознаки підробки.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 13.04.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

12.04.2024 у період часу з 19 год. 29 хв. по 20 год. 00 хв. в ході огляду місця події, по АДРЕСА_1 , оглянуто посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.10.2016 на ім`я ОСОБА_3 , яке на момент огляду містило ознаки підробки, в подальшому вилучено та поміщено до спеціального пакету WAR0059706.

Оскільки вилучене майно є речовим доказом, що зберігло на собі сліди, які можуть бути використані як докази, а також для проведення судових експертиз, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Посилався на необхідність проведення експертизи вилученого документу.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання. Посилались на те, що 12.04.2024 ОСОБА_3 рухався на тракторі " ОСОБА_5 " з дотриманням Правил дорожнього руху. Працівники поліції неправомірно зупинили його та вилучили посвідчення водія. Крім того ОСОБА_3 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, постановою від 12.04.2024, яка оскаржена в порядку адміністративного судочинства. Вилучення посвідчення тракториста позбавляє ОСОБА_3 можливості працювати за професією.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду з вимогою про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз. Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

У даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 12.04.2024 в період часу з 19 год. 29 хв. по 20 год. 00 хв. у ході огляду місця події по АДРЕСА_1 , а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 14.10.2016 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упаковане до спеціального пакету WAR0059706.

Позбавити власника і будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1