Справа № 183/630/24
№ 1-кс/183/546/24

У Х В А Л А
14 березня 2024 року м. Новомосковськ
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на встановлення досудовим розслідуванням, що 18 січня 2024 року приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Їли-пили», що розташований за адресою: вул. Гетьманська, 27 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, разом із поліцейським ВРПП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , який виконував службові обов`язки, перебував у поліцейському одязі із табельною вогнепальною зброєю. Під час спілкування ОСОБА_5 поводив себе зухвало та агресивно, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівника поліції та працівників закладу. В той час, як працівник поліції намагався заспокоїти ОСОБА_5 та вжити заходів для забезпечення громадського порядку, у останнього раптово виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівникові поліції ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_5 18 січня 2024 року приблизно о 14 годині 41 хвилині, перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Їли-пили», що розташований за вищевказаною адресою, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, схопив своєю правою рукою зі столу пластмасовий предмет із рекламою й тримаючи його в зжатій руці на відмаш завдав працівнику поліції ОСОБА_7 , який виконував службові обов`язки, один удар в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у виді одного забиття м`яких тканин в області правої надбрівної дуги, одного садна на правій кисті, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
18 січня 2024 року солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 січня 2024 року солдату військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Слідчий вказує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтовується матеріалами та доказами, наявними у кримінальному провадженні.
19 січня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 березня 2024 включно.
Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 19 березня 2024 року, але закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні та направити обвинувальний акт до суду неможливо у зв`язку з тим, що дотепер не завершено та не виконано всіх необхідних процесуальних та слідчих дій.
Слідчий зазначає, що на теперішній час необхідно виконати наступне: отримати та долучити до кримінального провадження висновок амбулаторно психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_5 , котра перебуває на виконанні Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», провести додаткову судово-медичну експертизу з метою перевірки механізму утворення тілесних пошкоджень потерпілим ОСОБА_7 та долучити до матеріалів кримінального провадження відповідний висновок, встановити та допитати інших можливих свідків вчинення злочину, вжити вичерпних заходів щодо опрацювання інших матеріалів кримінального провадження та їх долучення до матеріалів кримінального провадження, провести інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити підозрюваному під відповідну розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Неможливість проведення у встановлений законом строк досудового розслідування вищевказаних слідчих дій обумовлено введенням в Україні воєнного стану, що ускладнює проведення судових експерти та опрацювання матеріалів провадження, проведення слідчих (розшукових) дій.
Крім цього, працівниками Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 24 листопада 2023 року відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол № 612328 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису, 10 січня 2024 року складено адміністративний протокол № 326401 за ст. 173-2 КУпАП, 18 січня 2024 року відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол № ВАД349795 за ст. 173-2 ч. 2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином на теперішній час вказані ризики не зменшились у зв`язку із чим виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до закінчення строків досудового розслідування, тобто до 19 квітня 2024 року.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні слідчого, просила його задовольнити. Вказала на неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний є діючим військовослужбовцем і у разі застосування домашнього арешту підозрюваний не зможе з`явитися до частини за місцем проходження служби, що створить склад іншого кримінального правопорушення. Крім того, обрання іншого запобіжного заходу через задіяння частини, в якій проходить службу підозрюваний, у відсічі збройної агресії унеможливить проведення досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив про обізнаність з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного, не заперечував проти можливості розгляду клопотання, повідомив про обізнаність з повідомленням про підозру та наявність позиції сторони захисту. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він має місце проживання та реєстрації, злочин не відноситься до категорії тяжких. Він не має наміру переховуватися від слідства, про що свідчить його добровільна участь у відсічі збройній агресії РФ. Не має наміру впливати на свідків та не впливав на них. Кримінальне провадження, на наявність якого вказує сторона обвинувачення завершене, оскільки він мобілізувався до лав ЗСУ. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою позбавляє його можливості отримувати оклад дійсного військовослужбовця, за допомогою чого він утримує дитину, перераховуючи їй грошові кошти та матір. Вказав на необґрунтованість підозри, оскільки 18 січня 2024 року він підійшов до приміщення закладу громадського харчування «Їли-пили», після чого викликано співробітників поліції. Приїхали не менш восьми співробітників поліції, які застосували щодо нього фізичне насилля. Від указаних дій він втратив свідомість. В наступному під час його медичного освідування докази ушкоджень його здоров`я були сфальсифіковані. Вказав, що умисного заподіяння ушкоджень не було, можливо з метою припинення посягання на своє життя міг ненавмисно завдати пошкоджень співробітнику поліції та не міг завдати йому ушкоджень, оскільки співробітники поліції були у засобах захисту. Квартира, в якій він проживає належить йому та його матері на праві спільної часткової власності.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у продовженні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувавши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. Вказав на те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування ризиків, не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказав на міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання через наявність дитини на утриманні.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя висновує таке.
18 січня 2024 року о 15:30 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 січня 2024 року о 14:26 годині ОСОБА_5 у присутності захисника вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Враховуючи зібрані органом досудового розслідування докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні діяння, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 345 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами: протоколом огляду місця події від 18 січня 2024 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 18 січня 2024 року; показами потерпілого ОСОБА_7 ; довідкою, виданою медичним закладом № 368 18 січня 2024 року; посвідченням ДНП № 025889, виданим 23 лютого 2021 року; висновком експерта за результатами проведеної судово-медичної експертизи № 19/Е від 19 січня 2024 року; показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ; протоколами від 27 січня 2024 року проведення слідчих експериментів за участю потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .
При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінального правопорушення обґрунтованою.
19 січня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2024 року включно.
13 березня 2024 року постановою виконувача обов`язків керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_14 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19 квітня 2024 року включно.
З матеріалів клопотання та пояснень прокурора у судовому засіданні вбачається, що для закінчення досудового розслідування необхідно: отримати та долучити до кримінального провадження висновок амбулаторно психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_5 , проведення якої здійснюється Дніпровською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», провести додаткову судово-медичну експертизу з метою перевірки механізму утворення тілесних пошкоджень потерпілим ОСОБА_7 та долучити до матеріалів кримінального провадження відповідний висновок, встановити та допитати інших можливих свідків вчинення злочину, вжити вичерпних заходів щодо опрацювання інших матеріалів кримінального провадження та їх долучення до матеріалів кримінального провадження, провести інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити підозрюваному під розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, продовжує існувати на час розгляду клопотання. Про наявність та продовження існування зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні злочину, покарання за яке передбачено у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та маючи можливість вільного пересування, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню. Також про існування вказаного ризику та збільшення його вірогідності свідчать докази, отримані органом досудового розслідування у період після застосування запобіжного заходу протоколи проведення слідчого експерименту від 27 січня 2024 року, якими відтворено обставини, при яких потерпілому завдано тілесних ушкоджень з пояснень свідків, потерпілого, покази свідків, отримані після застосування запобіжного заходу.
На існування ризику незаконного впливу на свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказують докази у виді показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , отримані слідчим 24 лютого 2024 року, після ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у сукупності з показами свідка ОСОБА_9 , отримані слідчим 24 лютого 2024 року, яка показала, що є сестрою ОСОБА_10 та щодо якої існує вірогідність впливу підозрюваного з огляду на зміст показів вказаних свідків.
Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, покладені в його обґрунтування фактично враховуються слідчим суддею при висновку про наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, продовження застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на наявність підозри ОСОБА_5 у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, зокрема, домашнім арештом. При цьому слідчий суддя враховує наявність задовільної характеристики підозрюваного за місцем служби, позитивної за місцем проживання, проходження служби, наявність місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас ураховує також і вік та стан здоров`я підозрюваного, існування ризику летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї, як дійсний військовослужбовець та вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється в умовах воєнного стану та того, що обставини служби підозрюваного вимагають підвищеного стандарту поведінки, як дійсного військовослужбовця.
Таким чином, з урахуванням реальної наявності ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , умови проходження ним служби, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнім арештом, як на тому наполягала сторона захисту неможливо.
Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості продовження запобіжного заходу, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Означене є беззаперечною підставою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для зміни його на більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене, враховуючи, що прокурором доведено, що ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, вони не зменшились, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є обґрунтованим.
Розглядаючи питання щодо застосування застави, слідчий суддя виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Прокурор у клопотанні та в судовому засіданні просила не визначати альтернативний запобіжний захід.
За п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Також, вирішуючи питання про несвоєчасність звернення з клопотанням, суд виходить з такого.
Ч. 1 ст. 199 КПК України встановлює, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За таких обставин, порушення вимог ч. 1 ст. 199 КПК України є неприпустимим, внаслідок чого, з огляду на те, що клопотання вручене 13 березня 2024 року о 16:20 та подано до слідчого судді 14 березня 2024 року о 11:19, строк дії запобіжного заходу спливає 16 березня 2024 року, слідчий суддя вважає за необхідне довести даний факт до відома керівника органу прокуратури, вказавши на неприпустимість порушення процесуального строку.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, вчиненого із застосуванням насильства та враховуючи ризики, встановлені слідчим суддею, данні про особу підозрюваного, наведені слідчим суддею, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, збільшення обсягу ризиків, наявність яких обґрунтовує мету запобіжного заходу, слідчий суддя вважає не доцільним визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 182, 194 КПК України,
продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 до 19 квітня 2024 року включно.
Копію ухвали надати підозрюваному, захисникові, прокуророві та направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.
Довести до відома Керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про порушення без поважних причин строку звернення до слідчого судді з зазначеним клопотанням, який встановлено ч. 1 ст. 199 КПК України.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена та проголошена о 08:15 годині 15 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1