УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/6851/22

Провадження № 1-кп/638/677/24

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши заяву свідка ОСОБА_2 про проведення судового засідання у кримінальному провадженні № 0001615 від 14 жовтня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, в режимі відеоконференції у порядку дистанційного судового провадження,

установив:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001615 від 14 жовтня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2023 року призначено кримінальне провадження № 0001615 від 14 жовтня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого частиною другою статті 121К римінального Кодексу України до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13 травня 2024 року свідок ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у порядку дистанційного судового провадження, яке призначене на 13 травня 2024 року, у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова, з розгляду кримінального провадження №0001615 від 14 жовтня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального Кодексу України, за її участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Положеннями статті 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового провадження в режимі відеоконференції є правом суду, а не обов`язком у разі наявності клопотання сторони.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому провадженні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби.

Більше того, суд зазначає, що свідок може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно в приміщенні суду, а не з власних технічних засобів, при цьому необхідно виконати вимоги, передбачені діючим КПК України, щодо встановлення особи свідка, роз`яснення прав та обов`язків, вручити присягу тощо.

Так, відповідно до вимог статті 352 КПК України перед допитом свідка головуючий повинен встановити відомості про його особу та з`ясувати стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючому необхідно з`ясувати чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснити їх, а також з`ясувати, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попередити його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання. Якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги.

Статтями 342-345 КПК України передбачена необхідність секретарем судового засідання доповісти суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановити їх особи, перевірити повноваження захисників. Крім того, судовий розпорядник зобов`язаний роздати особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Частина 7, 8 статті 336 КПК України зазначеної статті наголошує на необхідності, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовим розпорядником або секретарем судового засідання цього суду, вручення такій особі пам`ятки про її процесуальні права, перевірки її документів, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частині 4 цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.

Тобто, безпосередньо організація проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно зі статті 336 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні.

Таким чином, здійснення судового провадження в режимі відеоконференції у іншому приміщенні, розташованому на території, яка не перебуває під юрисдикцією суду, позбавить суд можливості виконати вимоги, передбачені статтями 342-345, 352 КПК України та дотриматись процедури судового розгляду.

Також, слід зазначити, що у зв`язку із введенням воєнного стану та збройної агресії на території України, Верховний Суд надіслав лист «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 року за № 1/0/2-22 до апеляційних судів, в якому зокрема, серед іншого, зазначив про те, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Крім того, виходячи зі змісту статті 336 КПК України, наявність клопотання сторони судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення. Відповідно, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято судом виключно за умови доведеності однієї із підстав визначених в частині 1 статті 336 КПК України.

Отже, у клопотанні про забезпечення судового розгляду в режимі відеоконференції повинні бути не лише наведені обставини, на які учасник судового провадження посилається як на підставу для задоволення клопотання, але й обов`язково надані докази, якими обґрунтовується застосування однієї з підстав зазначеної в частині1 статті 336 КПК України. Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Спосіб участі у режимі відеоконференції має винятковий характер, повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони чи її представника, свідка в судовому засіданні.

Свідком в спрямованому на адресу суду заяві не обґрунтовав необхідності здійснення судового провадження в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, не надано доказів наявності обставин передбачених частині1 статті 336 КПК України, як і не наведено обставин, які б указували на об`єктивну неможливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України.

Суд звертає увагу, що жодного доказу того, що свідок перебуває за межами України та не має об`єктивної можливості прибути до суду і дати відповідні покази наразі суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись статтею 336 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви свідка ОСОБА_2 про проведення судового засідання у кримінальному провадженні № 0001615 від 14 жовтня 2022 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 121 КК України, в режимі відеоконференції у порядку дистанційного судового провадження- відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1