Справа № 286/2226/23
Провадження №11-кп/801/619/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000086, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2023 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Селезівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником відділу транспортного обслуговування Поліського природного заповідника, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 332 ч. 2, 15 ч. 3 - 332 ч. 2 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 22.08.2023 між обвинуваченим ОСОБА_7 та начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 332 ч. 2, 15- ч. 3 - 332 ч. 2 КК України та призначено покарання:

-за ст. 15 ч. 3 - 332 ч. 2 КК України - із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;

-за ст. 332 ч. 2 КК України - із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також долю речових доказів.

Судом установлено, що У невстановлений досудовим розслідування час, однак не пізніше 8 вересня 2022 року, громадянин України мешканець с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області ОСОБА_7 під час неодноразових телефонних розмов домовився з громадянином України мешканцем Волинської області - особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження (надалі - Особа1) про те, що організує незаконне переправлення вказаної особи та його сина - особу, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження (надалі - Особа2) через державний кордон України в республіку Білорусь поза пунктами пропуску.

При цьому ОСОБА_7 , будучи мешканцем прикордонного населеного пункту - с. Селезівка, розташованого поблизу державного кордону України з республікою Білорусь, добре орієнтованим на місцевості, володіючи інформацією про спосіб та порядок здійснення охорони державного кордону підрозділами Державної прикордонної служби України, а також іншими військовими формуваннями та правоохоронними органами, місць дислокацій їх мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, знаючи місця проходження лінії кордону та можливі «коридори» його перетину в обхід офіційних пунктів пропуску через державний кордон, домовився з Особою1 про те, що покаже йому місце, через яке можливо безперешкодно перейти державний кордон України на територію республіки Білорусь. Крім того, ОСОБА_7 домовився з Особою1 що особисто перевезе його та Особу2 до місця, звідки у пішому порядку можливо пройти безпосередньо до державного кордону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 визначив місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки Білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 8 вересня 2022 року близько 15-16 години ОСОБА_7 зустрів Особу1 та Особу2, які прибули до заздалегідь обумовленого з ним місця в лісовому масиві поблизу с. Селезівка (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_1 ), звідки на автомобілі марки «Форд Фокус» перевіз вказаних осіб до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

Прибувши до місця в районі колишнього «хутора Мільча» ОСОБА_7 , вказав Особі1 та Особі2 напрямок руху до місця в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки Білорусь та порадив яким чином можливо безперешкодно перейти державний кордон України.

Діючи відповідно до організованого ОСОБА_7 способу та згідно із його порадами, Особа1 та Особа2 8 вересня 2022 року незаконного перейшли державний кордон України з республікою Білорусь в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 30 жовтня 2022 року, ОСОБА_7 повторно домовився з Особою1 про те, що організує незаконне переправлення його та Особу2 через державний кордон України в республіку Білорусь поза пунктами пропуску.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на повторну організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, діючи умисно, ОСОБА_7 визначив аналогічні спосіб та місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки Білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 30 жовтня 2022 року близько 11-12 години ОСОБА_7 зустрів Особу1 та Особу2, які прибули до заздалегідь обумовленого з ним місця в лісовому масиві поблизу с. Селезівка (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_4 , НОМЕР_1 ), звідки на мотоциклі марки «Geon», д.н.з. НОМЕР_5 , по черзі перевіз вказаних осіб до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

Прибувши до місця в районі колишнього «хутора Мільча», ОСОБА_7 в аналогічний описаному вище спосіб вказав Особі1 та Особі2 напрямок руху до місця в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь та повторно порадив яким чином можливо безперешкодно перейти державний кордон України.

Діючи відповідно до повторно організованого ОСОБА_7 способу та згідно із його порадами, Особа1 та Особа2 30 жовтня 2022 року незаконного перейшли державний кордон України з республікою Білорусь в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27 грудня 2022 року Особа1 та Особа2, перебуваючи у невстановленому місці та за невстановлених обставин незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - смолу канабісу, загальна маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 44 628,657 г, тобто в особливо великому розмірі та незаконно зберігали у невстановленому місці з метою його збуту на територію республіки Білорусь, шляхом переміщення через митний кордон України поза митним контролем.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27 грудня 2022 року, ОСОБА_7 повторно домовився з Особою1 про те, що організує незаконне переправлення його та Особу2 через державний кордон України в республіку Білорусь поза пунктами пропуску. При цьому Особа1 не повідомила ОСОБА_7 про наявність спільного з Особою2 плану перемістити через митний кордон України до республіки білорусь поза митним контролем особливо небезпечний наркотичний засіб - смолу канабісу в особливо великому розмірі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на повторну організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, діючи умисно, однак не будучи обізнаним щодо дійсних злочинних намірів вказаних осіб, ОСОБА_7 визначив аналогічні спосіб та місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки Білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 27 грудня 2022 року, орієнтовно в період часу з 13 по 14 годину, ОСОБА_7 прибув до заздалегідь обумовленого місця в лісовому масиві поблизу с. Селезівка (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_4 , НОМЕР_1 ), де вже перебували Особа1, Особа2 та Особа3, яку Особа1 та Особа2 залучили для сприяння у незаконному їх переправленні через державний кордон України, звідки повинен був перевезти зазначених осіб на автомобілі марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_6 до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

Однак, дане кримінальне правопорушення не було доведено ОСОБА_7 до кінця, у зв`язку із тим, що він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними, оскільки дане кримінальне правопорушення було виявлено та припинено працівниками Державної прикордонної служби України орієнтовно в період часу з 14 години по 14 годину 40 хвилин 27 грудня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, повторно та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України - незакінчений замах на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року в частині вирішення питання про заходи забезпечення кримінального провадження через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, затвердивши угоду про визнання винуватості та постановивши вирок в частині узгодженого сторонами покарання не врахував, що однією з умов угоди про визнання винуватості було перерахування обвинуваченим після набрання вироком законної сили на спеціальний рахунок Збройних Сил України коштів, які були внесені у виді застави, як альтернативного запобіжного заходу. Окрім того при ухваленні вироку відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у будь-якому випадку має вирішити питання про заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі про запобіжний захід.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 також підтримали доводи апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, останній ухвалений судом внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 22.08.2023 між обвинуваченим та прокурором. При цьому судом виконано вимоги п. 4-7 ст. 474 КПК України стосовно розуміння обвинуваченим наслідків затвердження угоди, добровільності її укладення та відповідності угоди вимогам кримінального процесуального закону. За наведених обставин фактичні обставини провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та узгоджене сторонами покарання перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги прокурора в частині допущених місцевим судом істотних порушень кримінального процесуального закону, суд вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України в резолютивній частині обвинувального вироку суд зазначає, з-поміж іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Зазначена вимога кримінального процесуального закону покладає на суд обов`язок під час постановлення вироку вирішити питання про заходи забезпечення кримінального провадження у будь якому випадку, в тому числі і у разі ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 19.04.2023 за наслідками розгляду клопотання слідчого постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та одночасно визначено заставу в розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, за умови внесення якої він може бути звільнений та одночасно покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 1, а. п. 103-105).

Відповідно до повідомлення Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» 21.04.2021 заставодавцем ОСОБА_10 заставу у визначеному слідчим суддею розмірі внесено на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Житомирській області (т. 1, а. п. 107, 160). Таким чином з моменту внесення застави ОСОБА_7 набув статус підозрюваного, а в подальшому обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_7 не порушував умови застави та обов`язки, покладені на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому за змістом ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Окрім цього необхідно зазначити, що відповідно до п. 3 угоди про визнання винуватості, укладеної 22.08.2023 між обвинуваченим ОСОБА_7 та начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 , обвинувачений взяв на себе обов`язок протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після набрання вироком законної сили перерахувати 215000 (двісті п`ятнадцять тисяч) гривень на офіційний рахунок, відкритий Національним Банком України на підтримку Збройних сил України (Проект UNITED24 «Армія дронів» (Банк: Національний Банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_7 , , отримувач: Національний Банк України), та невідкладно повідомити про здійснення переказу коштів Житомирську обласну прокуратуру та Овруцький районний суд Житомирської області.

Очевидно зазначені дії обвинувачений може здійснити виключно лише після отримання заставодавцем коштів, внесених у якості застави.

Також в резолютивній частині вироку суд зазначив про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, проте на момент ухвалення вироку до обвинуваченого був застосований, як зазначено вище, запобіжний захід у виді застави.

Наведені обставини тягнуть за собою зміну судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000086, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 332 ч. 2, 15- ч. 3 - 332 ч. 2 КК України змінити в частині вирішення питання про заходи забезпечення кримінального провадження.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Резолютивну частину вироку доповнити вказівкою про скасування відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді застави після набрання вироком законної сили.

Заставу у розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, внесену на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Житомирській області (, МФО 820172 в ДКСУ м. Київ, рахунок UA0000277) - повернути заставодавцю - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт ID-карта НОМЕР_8 , виданий 05.10.2021 органом видачі 1827, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_9 ) після набрання вироком законної сили.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: