Єдиний унікальний номер: 379/497/24
Провадження № 1-кп/379/56/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

а також

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0001284 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2024 близько 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно-справним трактором марки «МТЗ-82» д.н.з НОМЕР_1 з сівалкою СЗС, в кабіні трактора якого знаходився пасажир (батько) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та під`їхавши до свого місця проживання АДРЕСА_1 , порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.1.7 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», в результаті чого пасажир вилізши з кабіни трактора на ліву сторону, втратив рівновагу та впав на проїзну частину біля лівого заднього колеса трактора. Водій, розпочавши рух трактора прямо, наїхав на ногу лівим заднім колесом трактора, а потім також допустив переїзд тулуба лівим колесом сівалки марки «СЗС» пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження: перелом кісток лицьового черепа (права вилична кістка, ліва верхня шелепа; крило клиновидної кістки), забій головного мозку в тім`яній ділянці голови справа, закрита травма грудної клітини з переломом 2-5 ребер зліва, забій базальних відділів легень, лівобічний пневмоторакс, відкритий багатоуламковий перелом кісток правого гомілкового-ступневого суглобу, закрита травма живота з ушкодженням печінки та жовчного міхура, підшкірні забої обох нирок. За ступенем тяжкості вище описані тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з ушкодженням печінки та жовчного міхура, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент заподіяння.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 порушень вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

30.04.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин справи вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України. ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому діянні, в скоєному щиро покаявся, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості та зазначив, що при укладені цієї угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про примирення та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні прохав затвердити угоду.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву, в якій надав згоду прокурору у вказаному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 Прохав строго не карати та призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, задовільну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання: за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання зі встановленням іспитового строку, та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались та підстав для їх застосування немає, цивільні позови не заявлялися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати суд покладає на обвинуваченого..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001284 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске, Білоцерківського району, Київської області на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні № 0001284 в розмірі 3786 гривень 40 копійок. за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/22533-ІМ від 25.04.2024.

Після набрання вироком законної сили речові докази: трактор «МТЗ-82» д.н.з. НОМЕР_1 та сівалку «СЗС», які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1