Справа № 523/33/13- к
УХВАЛА

04.01.2013 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи №7 від 24 травня 2012 року, подання та інші постанови слідчого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , посилаючись на положення ст.ст. 2, 16-1, 22, 206, 236-7, 236-8 КПК України (в редакції 1960 року), звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи №7 від 24 травня 2012 року, подання старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 13 червня 2012 року, постанову старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про призначення та проведення судово-медичних експертиз, постанови старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про зупинення слідства від 24 липня 2012 року та від 08 жовтня 2012 року, посилаючись на те, що постанова про порушення кримінальної справи винесена передчасно, без належних підстав, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки старшим слідчим відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 при провадженні досудового слідства було порушено ряд статей кримінально-процесуального законодавства України.

Вивчивши вказану скаргу, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість відкриття провадження по справі на підставі слідуючого.

Як вбачається зі змісту вказаної скарги, 24 травня 2012 року старшим слідчим відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 було винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту, проте, заявницею чітко не зазначено по якому саме факту та за якою статтею Кримінального кодексу України було порушено кримінальну справу. До того ж, самої копії постанови про порушення кримінальної справи, отриманої заявницею, з її слів, 02 серпня 2012 року до матеріалів скарги не долучено.

Відповідно до реєстраційного штампу поштового відділення скарга ОСОБА_2 відправлена на адресу Суворовського районного суду м.Одеси 28.12.2012 року та згідно вхідного реєстраційного штампу Суворовського районного суду м.Одеси зареєстрована 02 січня 2013 року.

Тому, приймаючи до уваги, що скарга ОСОБА_2 надійшла до суду після набрання чинності 20 листопада 2012 року нового Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VI, прийнятого 13 квітня 2012 року, та відповідно до п.10 розділу ХІ «Перехідних положень КПК України`кримінальні справи, які на день набрання чинності КПК України не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з КПК України, положення якого не передбачають стадії порушення кримінальної справи та процедури оскарження відповідної постанови. Таким чином, судом не знайдено правових підстав для розгляду вказаної скарги в рамках КПК України (в редакції 1960 року).

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності органів досудового розслідування та прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 КПК України. Так, відповідно ст.303 ч.1 КПК України, зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. А саме, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним. Вказаною статтею не передбачено оскарження постанови про порушення кримінальної справи, та інших оскаржуваних заявницею постанов та подання.

Крім того, відповідно до ст.303 ч.2 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Відповідно до ст. 304 ч.4 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що оскаржувана ОСОБА_2 постанова старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи №7 від 24 травня 2012 року, подання та інші постанови слідчого, у зв`язку із набранням чинності 20 листопада 2012 року нового Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VI, прийнятого 13 квітня 2012 року, на досудовому провадженні не можуть бути оскаржені, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у розгляді поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, розділом ХІ «Перехідних положень» КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого відділу Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи №7 від 24 травня 2012 року, подання та інших постанов слідчого, - відмовити.

Копію ухвали направити заявниці ОСОБА_2 .

Слідчий суддя