Єдиний унікальний номер № 285/5044/20
Провадження № 1-кс/0285/352/24
У Х В А Л А

06 березня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши

скаргу ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3

на бездіяльність групи слідчих та процесуальних керівників прокуратури у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.07.2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_2 06.03.2024 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність групи слідчих та процесуальних керівників прокуратури з 29.07.2022 року щодо невиконання імперативних приписів чинних на той момент п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження № 0000039 від 28.07.2020 року.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України).

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Визнання бездіяльність групи слідчих та процесуальних керівників прокуратури з 29.07.2022 року щодо невиконання імперативних приписів чинних на той момент п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження № 0000039 від 28.07.2020 року, не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

За таких обставин відкриття провадження по даній скарзі є неможливим, оскільки вона подана на бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора, що не підлягає оскарженню.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження на досудовому провадженні відмови слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

З матеріалів наданих до скарги, так і з тексту самої скарги не вбачається, що стороною захисту, або самим підозрюваним було подано клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України та за результатами його розгляду відмовлено у його задоволенні.

Відтак, враховуючи вимоги ч.4 ст. 304 КПК України, у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтею 32, 303-304 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність групи слідчих та процесуальних керівників прокуратури у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.07.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1