Провадження № 1-кп/947/1036/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000764 від 14.06.2024 року, та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим від 25.06.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ясенове Перше, Любашівського району, Одеської області, з середньою освітою, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченою.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала у приміщенні магазину «Єва», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у неї раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, а саме товарів, що належать ТОВ «РУШ».

Так, у той же день, 07.06.2024 о 15 годин 28 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, перебуваючи за вказаною адресою, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), таємно викрала з полиць магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме туш для вій «Maybelline New York the Falsies Surreal» у кількості 1 шт. (код товару 776582), вартістю 391 гривень 20 копійок за одиницю, та манікюрні ножиці для кутикули з лезом 25 мм у кількості 1 шт. (код товару 704969), вартістю 143 гривні 20 копійок, сховавши товари у нижню білизну під своєю одежею, після чого підійшовши до касової зони не сканувавши вищевказані товари та не здійснивши оплату за них, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.

Внаслідок чого, своїми злочинними діями ОСОБА_3 , спричинила матеріальний збиток ТОВ «РУШ» на загальну суму 534 гривні 40 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_3 та прокурором, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала завданні збитки та щиро кається у його скоєнні.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку ОСОБА_3 , її поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачена ОСОБА_3 надала згоду на призначення їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачена і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_3 наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_3 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Представником потерпілої особи надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором.

Постановою слідчого від 14.06.2024 року речовими доказами визнано: туш для вій «Мейбелін», чорного кольору з № НОМЕР_1 у кількості 1 штука, металеві ножиці для кутикули у кількості 1 штука.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази: туш для вій «Мейбелін», чорного кольору з № FCPD699 у кількості 1 штука, металеві ножиці для кутикули у кількості 1 штука, після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна у кримінальному провадженні не застосовувався.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000764 від 14.06.2024 року між прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси та обвинуваченою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та на підставі цього закону призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: туш для вій «Мейбелін», чорного кольору з № FCPD699 у кількості 1 штука, металеві ножиці для кутикули у кількості 1 штука, після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1