Справа №753/8295/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3355/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

4 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 7 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком у кримінальному провадженні №0000840, ухваленим щодо обвинуваченої:

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язано ОСОБА_8 відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

26 лютого 2023 року приблизно о 15-й годині 49 хвилин ОСОБА_8 перебуваючи в торгівельному залі магазину «Метро», що за адресою: м. Київ, просп. Григоренка, 43, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Метро Кеш Енд Кері» вирішила таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно взяла товар з металевого візка, який залишила невстановлена досудовим розслідуванням особа, солодощі «Кіндер Сюрприз» у кількості 183 штуки, вартістю 6024 гривні 36 копійок (без ПДВ), що належить ТОВ «Метро Кеш Енд Кері».

Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Метро Кеш Енд Кері» майнову шкоду в розмірі 6024 гривні 36 копійок (без ПДВ).

На вказаний вирок захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання. Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однією тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, яка, всупереч висновків суду першої інстанції, визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зазначає, що згідно встановлених судом обставин справи викрадено товару на суму 6024 грн. 36 коп., разом з цим мотиви визнання даної суми значною у вироку не обґрунтовано. На думку захисника, місцевим судом безпідставно не визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої вчинення злочину вперше. З огляду на вказане, вважає, що судом безпідставно не застосовано до ОСОБА_8 вимоги ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, думки обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, установлених судом, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що оскаржуваний вирок відповідає вимогам ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог зазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував особу обвинуваченої, яка є особою молодого віку, раніше не судима, має місце проживання в м. Києві, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винної.

Разом з тим, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме: щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди, позитивні характеристики, суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та звільнив її від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язки, які передбачені ст. 76 КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх достатньо мотивованими. Зокрема, колегія суддів вважає, що зазначені судом обставини для застосування до ОСОБА_8 приписів ст. 75 КК України дають обґрунтовані підстави вважати можливими виправлення та перевиховання обвинуваченої без реального відбування призначеного за вчинене кримінальне правопорушення покарання.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Щодо доводів захисника про неврахування того, що ОСОБА_8 вперше вчинила злочин, то судом враховано дану обставину в контексті характеристики особи, крім того з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 останній призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої їй статті.

Також, є безпідставними доводи захисника про відсутність у вироку суду першої інстанції мотивів визнання суми викрадених товарів значною, оскільки дане твердження суду прямо випливає із примітки ст. 185 КК України згідно якої у статтях 185-191 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Мотивування та обґрунтування це не потребує.

Отже, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі обставини справи у їх сукупності та особу винної, а тому підстав для пом`якшення їй покарання, як про це ставить питання в апеляційній скарзі захисник,колегія суддів не вбачає.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного обвинуваченій покарання та свідчили б про наявність підстав для застосування до неї положень ч. 1 ст. 69 КК України в апеляційній скарзі не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_8 внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни вироку, в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 7 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя