Справа № 690/225/23
Провадження № 1-кп/690/49/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000538 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Узин Білоцерківського району Київської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , освіта повна середня, заміжня, офіційно не працевлаштована, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в ніч з 27.03.2023 року на 28.03.2023 року, в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів помсти, таємно, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, викрала мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11» (з об`ємом внутрішньої пам`яті 128 Gb), що належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта від 21.04.2023 року № СЕ-19/124-23/4463-ТВ становить 4 771,20 грн., та розпорядилась ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, чим завдала матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 4 771,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена вказала суду, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 22.03.2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченої і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , дослідженням відповідних письмових доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінальних правопорушень; винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; місцезнаходження речових доказів, розмір процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обтяжують чи пом`якшують її покарання.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала суду показання за змістом яких 27.03.2023 року у нічну пору доби вона перебувала в гостях ОСОБА_5 та з його дозволу взяла належний йому телефон, щоб почитати його листування. В одному з месенджерів вона прочитала як ОСОБА_5 нецензурно висловлювався відносно неї, образившись вона вирішила його провчити та поки він не бачив заховала його телефон собі в карман, а ОСОБА_5 сказала, що викинула його у вікно. Потім ОСОБА_5 пішов шукати телефон на вулицю, а вона пішла додому. Зранку 28.03.2023 року вона прийшла до ОСОБА_5 та хотіла повернути йому телефон, але той почав ображати її нецензурною лайкою, тож вона передумала та здала викрадений телефон ОСОБА_5 в ломбард за 1 500 грн., а отримані кошти витратила на власні потреби. Додатково вказала, що їй дуже соромно та вона щиро жалкує про вчинене, а також, що вона вибачилась перед ОСОБА_5 та примирилась з ним.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крім її визнавальних показань, також підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, та безпосередньо досліджені в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 нею добровільно видано працівникам поліції договір з ломбарду «Онікс» від 28.03.2023 року № 512576, а також сім-карти мобільних операторів «Водафон» та «Лайфсел», які вона витягнула з мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .

Згідно договорів про надання ломбардом послуг фінансового кредиту від 28.03.2023 року № 512576 ОСОБА_3 отримала від ВП «Відділення № 5 ПТ «Ломбард Онікс» в якості фінансового кредиту грошові кошти в розмірі 1 500 грн. та передано в заставу мобільний телефон Redmі Note 11 ( НОМЕР_1 ).

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_5 ним добровільно видано працівникам поліції раніше викрадений у нього мобільний телефон Redmі Note 11 (ІMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), який він 04.04.2023 року викупив з ломбарду в м. Ватутіне.

Згідно протоколу огляду доказів від 07.04.2023 року та фототаблиці до нього слідчим оглянуто мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 11 4G/128 Gb (ІMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) в якому наявні 2 сім-карти формату nano-sim, одна з яких оператора ПрАТ «ВФ Україна», а інша ТОВ «Lifecell», які постановою від 07.04.2023 року визнано речовим доказом в справі.

Відповідно до висновку експерта від 21.04.2023 року № СЕ-19/124-23/4463-ТВ вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11» на 128 Gb сірого кольору станом на 27.03.2023 року становила 4 771,20 грн. Витрати на проведення даної експертизи становлять 956 грн., що підтверджується відповідною довідкою Черкаського НДЕКЦ.

Згідно зберігальної розписки від 22.04.2023 року ОСОБА_5 отримав від працівників поліції належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11», який зобов`язався зберігати до вирішення справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях доведена в повному обсязі, та сумніви у суду щодо вказаного відсутні.

Діяння обвинуваченої ОСОБА_3 , вчинене в ніч з 27 на 28 березня 2023 року, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченою вини у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення нею протиправності вчиненого діяння та сорому за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої.

Відповідно до змісту досудової доповіді обвинувачена ОСОБА_3 упродовж 2023 року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173, 175-1, ч. 1 ст. 178, ч. 2 ст. 178, ст. 183 КУпАП. Відповідно до статистичних та динамічних даних ОСОБА_3 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачена ОСОБА_3 повторно вказала, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння. Просила суд призначити їй покарання не пов`язане з реальним позбавлення волі, оскільки має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, а також бажає жити нормальним життям та виховувати своїх дітей.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, крім обставини, що пом`якшує її покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин; особу винної, яка є матір`ю двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; висновки досудової доповіді; думку прокурора про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та звільнення її від призначеного покарання з випробуванням; думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив не позбавляти волі ОСОБА_3 , та вказав, що не має жодних претензій до неї.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі мінімальним строком, та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю наближеною до мінімальної та покладенням на неї обов`язків, з переліку, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що подальше її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, а також, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для неї.

Розмір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням становить 4 771,20 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи в даному кримінальному провадження в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Питання щодо речових доказів, відомості про наявність яких надано суду, вирішується відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124 349, 368, 370, 373, 374, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік 3 (три) місяці, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 11 4G 4/128 Gb» (IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ) та дві sim-карти формату nano-sim, залишити в розпорядженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як їх власника.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 07.12.2018 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України № 3220, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку суду.

Суддя ОСОБА_1