провадження №: 1-кс/752/590/24
У Х В А Л А

про арешт майна

22.01.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0002197, відомості щодо якого внесені 26.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 303, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся слідчий із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 14.01.2024 під час проведення обшуку приміщення квартири, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти номіналом 50 євро у кількості 6 шт., та грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 9 шт., які поміщені до спец пакету НПУ №WAR 1146377, мобільний телефон марки «іРhone 13 Pro МАХ» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який на момент обшуку перебував у вимкнутому стані НОМЕР_3 , який в подальшому був поміщений до спец пакету НПУ №WAR1146393, шляхом заборони будь-яким особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває зазначені предмети, розпоряджатися будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з продажом та пошкодженням речей та предметів

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002197, відомості щодо якого внесені 26.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 303, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що 26 липня 2023 року до слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла інформація про те, що група осіб, діючи у складі організованої групи, з корисливих мотивів, керуючись метою отримання значних прибутків на постійній основі, здійснює виготовлення, зберігання, транспортування та збут наркотичних засобів («Канабіс») та психотропних речовин («Кокаїн», «Амфетамін» та інших) на території Голосіївського району та інших районів м. Києва.

Крім того, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0002197 від 26 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, було встановлено, що група осіб, діючи у складі організованої групи, керуючись метою отримання прибутків на постійній основі, здійснює сутенерство на території Голосіївського району м. Києва.

З метою виявлення та встановлення фактів які б підтверджували або спростовували причетність осіб до вчинення кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування було проведено ряд санкціонованих обшуків.

Так, 14.01.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09.01.2024 проведено обшук приміщення, квартири, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,, в ході якого було виявлено та вилучено вищевказані речі, про що зазначено у протоколі обшуку.

Разом з цим, постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.01.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002197.

Враховуючи вищевикладене, вищезазначене майно має значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, відчуження, а також вилучення інформації, яка зберігається на вказаному мобільному телефоні, у зв`язку з цим, слідчий просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання слідчий групи слідчих подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності слідчого, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання частково, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення квартири, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 14.01.2024 за вищевказаною адресою, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказані речі, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий подала вказане клопотання про арешт майна 15.01.2024, що підтверджується відміткою на поданому клопотанні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.01.2024 вищевказані речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002197.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені речі, відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнані речовими доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак вказаних кримінальних правопорушень, обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідків, правових підстав для накладення арешту приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вказані речі, з метою збереження речових доказів.

Крім того, слідчий просить застосувати заборону будь-яким особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває зазначені речі та документи, розпоряджатися будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з продажом та пошкодженням речей та документів, однак, в цій частині слідчим не обґрунтовані обставини щодо необхідності накладення певних заборон на вказані речі.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання слідчого в частині накладенні арешту на вказані речі, з метою збереження речових доказів є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню, в іншій частині задоволення клопотання щодо накладення певних заборон на вилучені речі, слід відмовити, у зв`язку із цим, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 14.01.2024 під час проведення обшуку приміщення квартири, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти номіналом 50 євро у кількості 6 шт., та грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 9 шт., які поміщені до спец пакету НПУ №WAR 1146377, мобільний телефон марки «іРhone 13 Pro МАХ» сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який на момент обшуку перебував у вимкнутому стані НОМЕР_3 , який в подальшому був поміщений до спец пакету НПУ №WAR1146393.

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1