В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000066 від 10.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашинівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, офіцер групи цивільно військового співробітництва військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Лейтенант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи її на посаді офіцера групи цивільно військового співробітництва військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, який у 2023 році, більш точного часу встановити не представилось можливим перебуваючи у м. Павлоград, Дніпропетровської області придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи транспортний засіб марки ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримавши до нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, достовірно знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, де останній розуміючи відповідальність, не здійснив перевірку в сервісному центрі МВС України, щодо законності транспортного засобу та свідоцтва до нього.

Наприкінці 2023 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, лейтенант ОСОБА_3 дізнався про недійсність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який від придбав в 2023 році, однак залишив дане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при собі з метою подальшого його використання, а саме свідоцтво НОМЕР_3 .

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 10 лютого 2024 року, близько 09 год. 45 хв. (в ході досудового розслідування більш точний час встановити не виявилось можливим), ОСОБА_3 рухався на транспортному засобі марки ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Східна, смт. Райгородок, Краматорського району, Донецької області, де був зупинений працівниками поліції з метою перевірки документів. В цей момент у лейтенанта ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження приналежності транспортного засобу.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 добровільно дістав з особистих речей раніше придбаний ним підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 транспортного засобу марки ВАЗ 2108 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підробленим, придаючи своїм діям ознак правомірності передав працівникам поліції завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_3 ,достовірно знаючи, що воно є підробленим, переслідуючи умисел направлений на використання підробленого документа, тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалось.

На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 10.02.2024 року;

- розписки підозрюваного та його захисника, адвоката ОСОБА_4 , про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування від 12.03.2024 року;

- розписки підозрюваного та його захисника про отримання копії матеріалів дізнання від 12.03.2024 року;

- заява підозрюваного ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні від 12.03.2024 року;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті; обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у зв`язку з чим він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вивчивши дану заяву, суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції.

В порядку ч. 2 ст. 382 КПК України, суд зазначає, що органом досудового розслідування та в судовому засіданні встановлені наступні обставини, які не оспорюють учасниками судового провадження: форма вини, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Витрати на проведення експертизи склали 1893 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені розходи по залученню експерта.

Речовим доказом по справі визнано: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серійний номер НОМЕР_3 поміщено в сейф пакет PSP 1507810, яка знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався, до набрання вироком законної сили підстав обирати його не має.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави на рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код класифікації доходу 24060300, витрати не проведення експертизи в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Накладений ухвалою слідчого судді від 13 лютого 20254 року арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серійний номер НОМЕР_3 - скасувати.

Речовий доказ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серійний номер НОМЕР_3 , поміщений в сейф пакет PSP 1507810 - залишити в матеріалах справи.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1