Справа № 761/8335/24
Провадження № 1-кс/761/5882/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023, в рамках кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023 в рамках кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України, в якому адвокат просить скасувати арешт, накладений на автомобіль Ford Edge 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що належить АТ «А-Банк».

Дане клопотання обґрунтовується тим, що 21.03.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України. Серед переліку арештованого вищезазначеною ухвалою майна заходиться майно, яке належить АТ «А-БАНК», а саме: Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

Разом з тим, 25.05.2021 між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_4 укладено договір про надання фінансового лізингу №APLV353503. Згідно вказаного договору ОСОБА_4 отримала предмет лізингу Ford Edge, що підтверджується Додатком 1 до договору. Даний транспортний засіб перейшов у користування ОСОБА_4 та її чоловіка задовго до реєстрації кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022 і використовувався виключно у законний спосіб. У свою чергу, фактичним володільцем вищезазначеного автомобілю був саме чоловік лізингоодержувача - ОСОБА_5 , який використовував його з метою надання послуг з перевезення (таксі).

23.03.2023 старшим слідчим СБ України ОСОБА_6 , на виконання ухвали про арешт у ОСОБА_5 вилучено автомобіль Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , про що складено відповідний протокол.

Враховуючи, що автомобіль вилучений, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть використовувати його для перевезення пасажирів та вантажу, як наслідок не можуть сплачувати щомісячні платежі за договором фінансового лізингу.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду клопотання, у судове засідання не прибув. Разом з тим, до початку судового розгляду надійшла заява адвоката, в якій останній просив розглядати подане клопотання без його участі.

Прокурор ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду надійшли письмові заперечення прокурора, в яких останній зазначив, що ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 року. В рамках даного провадження відповідно до ст.ст. 42, 276-278, 481 КПК України 01.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України. Враховуючи, що санкція інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення передбачає застосування до винної особи покарання у виді конфіскації майна, органом досудового розслідування вжито заходів щодо накладення арешту на активи. Таким чином, прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, оскільки з клопотанням звертається неуповноважена особа, з огляду на те, що власником даного транспортного засобу є АТ «А-Банк», а також скасування арешту унеможливить у подальшому виконання вироку в частині конфіскації майна. При цьому, просив розгляд клопотання проводити за відсутності уповноваженого прокурора.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, а також наявність в матеріалах провадження заяв учасників, в яких останні просять розглядати клопотання без їх участі, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності нез`явившихся осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено із наявних у розпорядженні суду матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_3 , Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України.

21.03.2023 в рамках даного провадження слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт майно, яке належить АТ «А-БАНК», а саме: транспортний засіб Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_3 , 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , яким на підставі договору фінансового лізингу №APLV353503 користується ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У свою чергу, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Як вбачається із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.03.2023, при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказаний транспортний є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 в розумінні ст. 98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних відповідно до ст. 170 КПК України була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що такі земельні ділянки, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_3 та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023, в рамках кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1102 КК України.

Керуючись ст.ст. 22, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.03.2023, в рамках кримінального провадження №0000162 від 18.04.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1