Справа № 396/2209/23
Провадження № 1-кс/396/84/24
УХВАЛА
13.03.2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новоукраїнка Кіровоградської області заяву обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
01.03.2024 року у судовому засіданні обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_5 (ЄУН 396/2209/23) усно заявив про відвід судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 1 ст.125 КК України. Заяву мотивував недовірою до судді.
Заявник в судове засідання не з"явився.
Прокурор під час розгляду заяви про відвід у судовому засіданні заперечив проти заявленого відводу, посилаючись на його невмотивованість.
Потерпіла зазначила, що підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_6 відсутні.
Суддя ОСОБА_6 надала заяву про розгляд заяви про відвід у її відсутність.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Кримінальний процесуальний кодекс не висуває вимог щодо обов`язкової участі учасників провадження при розгляді заяви про відвід. Тому у цьому випадку неявка певних учасників судового провадження, не перешкоджає вирішенню питання про відвід.
Заслухавши прокурора, потерпілу, оцінивши доводи наведені в обґрунтування цієї підстави для відводу судді ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на таке.
Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
У той же час, як убачається з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», обвинуваченим ОСОБА_5 23.01.2024 року було заявлено відвід судді ОСОБА_6 , у задоволенні якого було відмовлено, водночас 01.03.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 повторно звернувся з указаною заявою про відвід судді ОСОБА_6 .
Отже, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вже звертався із заявою про відвід судді ОСОБА_6 , у задоволенні якої йому було відмовлено, крім того, до повторної усної заяви про відвід обвинувачений не долучає жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається у своїй заяві про відвід, зокрема, не обґрунтовує необхідність подачі повторної заяви про відвід судді, суд приходить до висновку, що повторно заявлений обвинуваченим відвід судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність залишити без розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1