Справа № 201/5220/22
Провадження № 1-кп/0182/68/2024
У Х В А Л А

Іменем України

07.05.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання про продовження строку запобіжних заходів у кримінальному провадженні №0000467 від 29.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чкалове Веселівського району Запорізької області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором заявлені клопотання про продовження строків дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком на два місяці, щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожного окремо, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останні обвинувачуються у скоєнні корисливих злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень їх прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою, де проживала співмешканка, котра на даний час виїхала з міста, в квартирі ніхто не мешкає, а ключі у сусідів.

4.Захисник адвокат ОСОБА_8 підтримала позицію підзахисного та просила задовольнити його клопотання, зазначивши, що перелічені прокурором ризики не доведені, також послалася на практику ЄСПЛ.

5.Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

6.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

10.Щодо обґрунтованості підозри, діянням обвинуваченого ОСОБА_3 надана правова кваліфікація передбачена ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України. Тобто у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

11.Щодо обґрунтованості підозри, діянням обвинуваченого ОСОБА_4 надана правова кваліфікація передбачена ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України. Тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

12.Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

13.Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та наданий до суду обвинувальний акт суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченими вказаних правопорушень не є вочевидь необґрунтованою.

14.За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

15.Обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожному окремо, обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які продовжувались, зокрема строком до 13 травня 2024 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак судовий розгляд з об`єктивних причин закінчити до вказаної дати неможливо.

16.В обґрунтування поданих клопотань щодо продовження строку тримання під вартою прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати заявлені та попередньо підтверджені судом ризики, а саме ризик переховування від суду, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

17.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

18.Суд враховує те, що обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інкримінується вчинення умисних тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду.

19.При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

20.Також суд враховує спосіб життя та репутацію обвинувачених, їх вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, тому вважає, що продовжує існувати ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

21.Судом також враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченими та їх захисниками не надано жодного належного доказу, який свідчив про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу.

22.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості їх подальшого тримання під вартою до суду не надходило. До суду не надано відомостей щодо думки власника житла за якою обвинувачений просить встановити домашній арешт. Крім того за час судового розгляду ніхто з близьких осіб обвинувачених не звертався до суду про взяття на поруки обвинувачених, що також свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

23.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожному окремо, необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на два місяці, а в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

24.Також судом не вбачаються підстави для зміни обраного раніше розміру застави.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, задовольнити.

2.У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 06 липня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

4.Продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 06 липня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

5.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на них, кожного окремо, покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

7.Роз`яснити обвинуваченим та заставодавцю, кожного окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 10.05.2024.

Суддя: ОСОБА_1