Справа: 521/4184/24
Провадження: 1-кп/521/1366/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, працюючого будівельником, зареєстрованого та за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу с. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
В подальшому, 07.11.2023 року о 12:11:36 годин Особа_1, (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні) діючи умисно, реалізовуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи на території Державної установи «Одеська виправна колонія №14» Міністерства юстиції України, що розташована по вулиці Краснова 2а, у Хаджибейському районі міста Одеси, використовуючи мобільний термінал моделі «Nokia», у корпусі червоного кольору, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, подзвонив на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_7 , представляючись племінником « ОСОБА_8 », який потрапив у скрутне становище та попросив грошові кошти в борг та вмовив ОСОБА_7 переказати грошові кошти на номер банківської карти № НОМЕР_1 АТ «Перший Український Міжнародний Банк» («ПУМБ»), відкриту на особу ОСОБА_4 .
Надалі, Особа_1(матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні) 07.11.2023 року о 12:51 годин отримав на рахунок банківської платіжної картки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» («ПУМБ») № НОМЕР_1 , яка емітована на ОСОБА_4 , та знаходилась у його користуванні через застосунок встановлений у мобільному телефоні моделі «Redmi», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 з двома активованими сім-картками оператора мобільного зв`язку «ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , грошові кошти від потерпілої ОСОБА_7 , яка зі своєї банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_12 надіслала грошові кошти у розмірі 4 000 гривень та комісію за платіж у розмірі 20 гривень 00 копійок.
В подальшому, Особа_1(матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні) у той же день о 13:26 год. повторно подзвонив потерпілій ОСОБА_7 та шляхом обману вмовив останню надати реквізити банківської карти, а саме номер банківської платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_12 , емітованої на її ім`я, яка надалі назвала PIN-код та одноразовий пароль з банківських sms-повідомлень, під приводом переводу грошових коштів на картковий рахунок потерпілої.
У подальшому, у той же день Особа_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), отримавши доступ до банківського карткового рахунку ОСОБА_7 , через банківській застосунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Приват24», здійснив переказ коштів з кредитної карти № НОМЕР_13 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», емітованої на ім`я ОСОБА_7 на банківську картку № НОМЕР_12 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», емітованої на ім`я потерпілої, чотирма транзакціями, а саме: 13:36:57 год. на суму 4 522,61 гривень, комісія 135,68 гривень; 13:44:03 год. на суму 15 050 гривень, комісія 451,50 гривень; 13:47:46 год. на суму 20 050 гривень, комісія 601,50 гривень; 13:47:47 год. на суму 15 050 гривень, комісія 451,50 гривень; 15:08:52 год. на суму 17 550 гривень, комісія 526,50 гривень.
Надалі, у той же день Особа_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), у невстановлений досудовим розслідуванням час, вмовив потерпілу зняти грошові кошти з банкомату та перевести готівкові кошти через грошовий переказ поштового оператора ТОВ «НОВА ПОШТА».
Так, у той же день о 14:18:52 год. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману Особою_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), діючи на його прохання, здійснила зняття грошових коштів на суму 15 000 гривень з банкомату № CATE2663, у відділенні банку за адресою: АДРЕСА_3 . Надалі, у той же день потерпіла перебуваючи у відділенні № 10 поштового оператора ТОВ «НОВА ПОШТА» розташованого за адресою: місто Тернопіль, вулиця Максима Кривоноса, будинок 3, за вказівкою Особи_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), о 14:50 год. здійснила готівковий переказ на банківську платіжну картку АТ «СЕНС БАНК» («АЛЬФА БАНК») № НОМЕР_3 , емітовану на особу ОСОБА_6 , на суму 14 778 гривень та комісію у розмірі 222 гривні 00 копійок.
Крім цього, ОСОБА_7 у той же день, у тому ж місці, за вказівкою Особи_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), будучі введеною останнім в оману, через грошовий переказ (поповнення карт) поштового оператора ТОВ «НОВА ПОШТА» здійснила переказ коштів зі своєї банківської картки № НОМЕР_12 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», трьома транзакціями, а саме: 14:59:28 год. на суму 20 000 гривень, комісія 300 гривень, на рахунок банківської платіжної картки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» («ПУМБ») № НОМЕР_1 , емітована на особу ОСОБА_4 ; 15:28:17 год. на суму 15 000 гривень, комісія 225 гривень, на рахунок банківської платіжної картки АТ «СЕНС БАНК» («АЛЬФА БАНК») № НОМЕР_3 , яка емітована на особу ОСОБА_6 ; 15:32:13 год. на суму 20 000 гривень, комісія 300 гривень, на рахунок банківської платіжної картки АТ «СЕНС БАНК» («АЛЬФА БАНК») № НОМЕР_2 , яка емітована на особу ОСОБА_6 .
Особа_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), продовжуючи свої незаконні дії, направлені на заволодіння коштами громадян шляхом обману, діючи з прямим умислом, у той же день та час отримавши на карткові рахунки банківських платіжних карток АТ «Перший Український Міжнародний Банк» («ПУМБ») № НОМЕР_1 , яка емітована на ОСОБА_4 та АТ «СЕНС БАНК» («АЛЬФА БАНК») № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які емітовані на ОСОБА_6 , та знаходилась у його користуванні через застосунок встановлений у мобільному телефоні моделі «Redmi», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 з двома активованими сім-картками оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , грошові кошти від потерпілої ОСОБА_7 , через грошовий переказ (поповнення карт) поштового оператора ТОВ «НОВА ПОШТА», на загальну суму 55 825 гривень, надалі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, розпорядився грошовими коштами, які отримав від останньої на власний розсуд.
Так, Особа_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), у той же день та у тому ж місці о 16:24:59 год., з рахунку банківської платіжної картки АТ «СЕНС БАНК» («АЛЬФА БАНК») № НОМЕР_3 , яка емітована на особу ОСОБА_6 та знаходилась у його користуванні через застосунок встановлений у мобільному телефоні моделі «Redmi», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 з двома активованими сім-картками оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , здійснив переказ грошових коштів на суму 5 000 гривень на банківську платіжну картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_14 , яка емітована на особу ОСОБА_6 та знаходилась у користуванні ОСОБА_4 .
Надалі, Особа_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні), у той же день, у тому ж місці о 16:27:49 год., використовуючи мобільний термінал моделі «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 , подзвонив на мобільний термінал моделі «ZTE Blade A53», IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 , з активованою карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_17 , яким користується ОСОБА_4 та повідомив останнього про винагороду за їх спільні протиправні дії, у подальшому ОСОБА_4 витратив та розпорядився грошовими коштами, які отримав від Особа_1, на власний розсуд.
Тим самим ОСОБА_4 , використовуючи банківські платіжні картки емітовані на своє власне ім`я та ім`я його співмешканки ОСОБА_6 , надавши їх за винагороду іншому співучаснику, як засіб для вчинення кримінального правопорушення сприяв Особі_1 (матеріали відносно якої знаходяться в іншому кримінальному провадженні) у вчиненні шахрайства, шляхом обману, чим спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 77 011 (сімдесят сім тисяч одинадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у пособництві в наданні засобів та дій, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасником, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
19 березня 2024 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні (зі сторони обвинувачення) та підозрюваним (обвинуваченим) у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 (зі сторони захисту), в порядку ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри (обвинувачення), всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного (обвинуваченого).
Потерпілою надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором.
Також, сторони узгодили міру покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
ОСОБА_4 , за участю захисника, із запропонованим видом та мірою покарання погодився, йому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана власноруч ОСОБА_4 , його захисником та прокурором.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що перед укладенням угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, внаслідок якого шкода завдана також правам та інтересам потерпілої ОСОБА_7 , від самої потерпілої отримано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним (обвинуваченим).
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив угоду про визнання винуватості затвердити. Надав документи, що характеризують особу обвинуваченого.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та беззаперечно, пояснив, що визнає всі обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомив про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник в підготовчому судовому засіданні підтвердив згоду свого підзахисного, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Разом з тим, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до приписів ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином. Враховуючи, що прокурором від потерпілої ОСОБА_7 отримано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , отже прокурором дотримані вимоги щодо підстав та обставин для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вимоги ст. 52 КПК України дотримано.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, суд переконався, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, наслідки її не виконання, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом.
При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З врахуванням викладеного, а також те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, суд погоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення органами досудового розслідування і вважає вірним кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190 КК України як пособництво в наданні засобів та дій, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасником, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При цьому, слід зауважити, що докази по кримінальному провадженню судом не досліджувались, оскількивирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому главою 35 КПК України, кримінальне провадження на підставі угод.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з врахуванням: характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особи обвинуваченого, його віку (33 роки), одружений та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та має постійне місце проживання, стану здоров`я, не є особою з інвалідністю, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; осудності особи, те що працездатний та працює, не судимий в силу ст. 89 КК України,а також з врахуванням беззаперечного визнання особою вини в інкримінованому йому діянні; наявності обставин, що пом`якшують покарання (відповідно до ст. 66 КК України), а саме щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню та відсутності обставин, що обтяжують покарання (відповідно до ст. 67 КК України).
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами угоди міри покарання.
Арешт майна в рамках цього кримінального провадження не накладався.
Процесуальні витрати та речові докази у даному провадженні відсутні.
Цивільний позов до ОСОБА_4 у даному провадженні не заявлявся.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та приймаючи до уваги узгоджену сторонами міру покарання, яка підлягає призначенню, а також відсутність клопотань про обрання будь якого запобіжного заходу до особи, суд не вбачає підстав для обрання будь якого запобіжного заходу відносно останнього.
Керуючись ст. 314, ст.ст. 368-371, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1