Справа № 344/7683/24
Провадження № 11-сс/4808/152/24
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 22 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , вважає ухвалу слідчого судді від 22 квітня 2024 року незаконною, безпідставною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час розгляду клопотання та постановлення рішення слідча суддя взагалі не надала правової оцінки характеристиці підозрюваного ОСОБА_9 , а саме наявності в нього малолітніх дітей, дитини з інвалідністю, міцних соціальних зв`язків, те, що він є учасником бойових дій та боронить незалежність і територіальну цілісність України починаючи з 2015 року, має інвалідність отриману в результаті поранень, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Окрім цього вказує, що слідча суддя при прийнятті рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не надала правової оцінки тому, що прокурором не було доведено наявність обґрунтованої підозри, а також не було доведено доказами наявність ризиків і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Звертає увагу суду на те, що станом на момент подання апеляційної скарги три поважні особи виявили бажання взяти підозрюваного ОСОБА_9 на поруки, а саме : ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , народний депутат України 1,2,3 скликань, суддя Конституційного суду України у відставці; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасник бойових дій, керівник ГО «Добровольчий рух організації українських націоналістів»; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіцер Збройних сил України, учасник бойових дій.

Просить ухвалу слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 22 квітня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 22 квітня 2024 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 18 червня 2024 року включно.

Визначено заставу - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Івано - Франківського міського суду.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 22.04.2024 року змінити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 22.04.2024 року без змін.

Також під час апеляційного розгляду було заслухано ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які виявили бажання взяти підозрюваного ОСОБА_9 на поруки.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим СВ Івано - Франківського РУП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_13 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 10001056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

20 квітня 2024 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 21 квітня 2024 року ОСОБА_9 вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

22.04.2024 старший слідчий СВ Івано - Франківського РУП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_13 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 22.04.2024 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_9 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчинені ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника щодо недоведеності прокурором ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки наявність вищевказаних ризиків повністю підтверджується сукупністю даних, які містяться в матеріалах провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підтримали вимоги своїх заяв щодо взяття підозрюваного ОСОБА_9 на особисту поруку та вважали, що вони, як знайомі підозрюваного, мають на нього певний вплив та зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування.

Разом з тим, колегія суддів, зважаючи на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та їх суспільну небезпеку, вважає, що на цій стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може вважатись достатнім запобіжним заходом, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та запобігти ризикам, які доведені органом досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано - Франківського міського суду від 22 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5