Справа № 645/3554/23
Провадження № 1-кп/645/86/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000801 від 18.06.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України,який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.06.2009 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 11.04.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком 3 роки; 18.03.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі; 16.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі; 07.12.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 на підставі ст. 81 КК України звільнений 26.07.2019 умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 6 днів; 04.03.2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки 3 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2023 о 14.00 годині, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та продовжено на всій території України Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року , № 573 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2022 від 06 лютого 2023 року та №254/2023 від 01 травня 2023 року, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль «Jeep», із державним номером НОМЕР_1 , в якому зберігалось майно, належне ОСОБА_6 .. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, а саме до салону автомобілю «Jeep», із д.н.з. НОМЕР_1 , де на водійському сидінні автомобілю перебувала жіноча сумка потерпілої з її особистими речами та грошовими коштами у 10 000 гривень.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, шляхом проникнення до сховища, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття дверей автомобілю, які не були зачинені у той момент на автомобільний замок, скориставшись тим, що потерпіла відволіклась та відійшла від автомобілю, таємно викрав з водійського сидіння автомобілю «Jeep», із д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого за адресою: АДРЕСА_2 , жіночу сумку, належну потерпілій ОСОБА_6 , в якій знаходились особисті речі потерпілої, а саме: мобільний телефон марки «Apple» марки «IPhone 8 256 Gb», білого кольору вартістю 4133 гривні, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Megabank», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , довідка ВПО на ім`я ОСОБА_6 , довідка ВПО на ім`я ОСОБА_7 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 10000 гривень, після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Так, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 14133 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та цивільний позов визнав частково, при цьому показав, що 18.06.2023 року приблизно о 14.00 годині, він зайшов в кафе на вул. Амосова, випив каву. Побачив автомобіль ОСОБА_8 , що під`їхав та вийшла жінка, яка залишила двері автомобіля не зачиненими. Він відкрив двері з водійської сторони та на сидінні взяв жіночу сумку. Одразу відійшов сторону та викликав таксі. В сумці були ліки, документи, айкас, мобільний телефон ОСОБА_9 , гроші в сумі 4700 гривень. Він забрав із сумки гроші, документи, та ліки, хотів в подальшому підкинути потерпілій. Сумку викинив, усе інше забрав. Коли він сидів на лавці та перераховував гроші, чекав таксі, його знайшли працівники поліції, яким він показав де викинув сумку. Працівники поліції у нього усе вилучили.У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказані вище фактичні обставини справи за ч. 4 ст. 185 КК України, та цивільний позов визнав частково, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин, в повному обсязі.

Так допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 18.06.2023 року вона привезла в кафе за адресою: АДРЕСА_2 , полуницю під замовлення, гроші за яку вона поклала в сумку, а сумку поклала на передне сидіння свого автомобіля. Вона мала віддати покупцеві решту за полуницю, але виявила, що сумки в автомобілі не має. Її син помітив та впізнав ОСОБА_4 , який сидів на лавці та тримав в руці її гаманець. ОСОБА_4 показав де викинув її сумку. У відділі поліції їй віддали кошти в розмірі 4670 гривень, айкас, мобільний телефон Айфон 8, документи: паспорт, посвідчення водія, довідку ВПО, банківську карту Мегабанка, технічний паспорт на автомобіль. Вона в поліції повідомила, що сума грошей була не та, яку вилучили, у неї було 10000 гривень. Заявлений цивільний позов підтримала, просила задовільнити. Зазначила, що моральна шкода полягає у тому, що вчинення щодо неї злочину негативно вплинуло на стан її здоров`я, їй не можна нервувати. Покарання просила призначити ОСОБА_4 на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що він є інспектором УПП, літом 2023 року, дату він точно не пам`ятає, але під час патрулювання, їм на планшет прийшов виклик про крадіжку на вул. Амосова із автомобіля Джип. Коли вони приїхали їх зустріла жінка, повідомила, що викрали сумку, мобільний телефон, гроші. Дитина жінки бачила та запам`ятала злочинця, вони пішли шукати злочинця, хлопця взяли із собою. ОСОБА_11 вказав на громадянина, який сидів на лавці, вони підійшли до громадянина, який в подальшому виявився ОСОБА_4 , він одразу викинув під лавку мобільний телефон. Сумки потерпілої у нього не було, але він показав де викинув сумку потерпілої. Вони викликали СОГ. Точної суми грошей, які були у потерпілої він не знає, так як потерпіла зазначала різні суми і 20000-40000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав суду, що він є інспектором УПП, літом 2023 року, дату він точно не пам`ятає, але під час патрулювання, їм на планшет прийшов виклик про крадіжку на вул. Амосова із автомобіля Джип. Вони проїхали на місце, де виявили автомобіль ОСОБА_8 та почали обслідувати прилеглу територію. Виявили громадянина, який підходив під зазначений їм опис. Вони підійшли до громадянина, з`ясували чи має він відношення до вчинення крадіжки, нащо він не став заперечувати, що викрав сумку, телефон, документи, гроші. Вони викликали СОГ, знайшли мобільний телефон, громадянин дістав із кишені гроші, суму свідок не пам`ятає.

Від допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні прокурор відмовився.

Крім часткової визнання провини у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими письмовими доказами по справі:

- висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/13735-ТВ від 06.07.2023 року, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону марки «Apple» марки «IPhone 8 256 Gb», білого кольору, станом на 18.06.2023 року становить 4133 грн.00 коп. (т. 2 а.с.20-24);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2023 року, за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла впізнала особу під № 1 (згідно довідки до протоколу ОСОБА_4 ), який здійснив крадіжку речей. (т. 2 а.с.27-29)

- протоколом огляду предметів від 21.06.2023 року, з фототаблицями, під час якого були оглянуті грошові кошти в сумі 4670 грн., що були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України. (т. 2 а.с.47-53)

- протоколом огляду предметів від 21.06.2023 року, з фототаблицями, під час якого були оглянуті паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 01.06.2012 року, картка «Меgabank» .№ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , посвідчення водія НОМЕР_5 , довідка ВПО від 26.05.2023 року №6340-, довідка ВПО від 26.05.2023 року №6340-, картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України. (т. 2 а.с.54-59)

- протоколом огляду предметів від 05.07.2023 року, з фототаблицями, під час якого був оглянутий мобільний телефон марки «Apple» марки «IPhone 8 256 Gb», білого кольору, що був вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України. (т. 2 а.с.66-67)

- протоколом огляду предметів від 05.07.2023 року, з фототаблицями, під час якого була оглянута жіноча сумка чорного кольору, гаманець жіночий із написом River island, що були вилучені під час огляду місця події 18.06.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 . (т. 2 а.с.68-71)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.07.2023 року, за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла впізнала свою сумку чорного кольору (т. 2 а.с.72-74)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.07.2023 року, за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла впізнала свій гаманець з написом River island (т. 2 а.с.75-77)

- протоколом огляду місця події від 18.06.2023 року, з фототаблицями, розташованого напроти 1 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де на відстані приблизно 5 метрів від проїзної частини за зеленими насадженнями на землі, виявлено жіночу сумку чорного кольору, в середні з гаманцем сірого кольору із написом River island;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2023 року, з фототаблицями, розташованого по АДРЕСА_2 , де на пакувальному майданчику стоїть автомобіль марки «Jeep», державний номер НОМЕР_1 , моделі Patriot, чорного кольору.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 325 від 26.06.2023 року, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання кількох психоактивних речових. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілої, обвинуваченого, свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх не врахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, співпадають між собою та є такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. Вказані докази суд покладає в основу свого рішення по суті висунутого обвинувачення по даному кримінальному провадженню.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане із проникнення у сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні ОСОБА_4 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, не одружений, не працює, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, а також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на ВДТБ легень (інфільтративний), отримує протитуберкульозну терапію, що підтверджується довідкою ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» Філія у Харківській та Луганській областях Харківської міської медичної частини № 27, токсичною енцефалопатією з мозочково-атактичним синдромом, порушенням акту ходьби, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 9381, 7320. Також враховує, що на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений мав на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Щире каяття, про яке повідомив в судовому засіданні обвинувачений, суд не бере до уваги, враховуючи часткове визнання вини та стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, тому покарання за даним вироком має бути призначено згідно ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання його лише в ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Згідно ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 , майнову шкоду в розмірі 10000 гривень, а також за спричинену моральну шкоду 20000 гривень. Позов потерпіла мотивувала тим, що відносно неї було скоєно злочин, чим завдано шкоду, зазнала душевних страждань, у зв`язку із протиправними діями щодо неї та викрадення її майна і грошових коштів.

Згідно ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах доведеного, в розмірі 5330 гривень (10000 грн. 4670 грн.), в рахунок відшкодування майнової шкоди, із урахуванням повернення потерпілій 4670 грн. що вона не оспорювала під час розгляду справи.

Що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спричинення моральної шкоди, потерпіла обгрунтовувала тим, що зазначала душевних страждань, у зв`язку із протиправними діями щодо неї та викрадення її майна і грошових коштів, у перенесеному стресі, що негативно вплинуло на її стан здоров`я, тому позов в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, також враховує, що викрадене майно, крім частини грошових коштів, було повернуто потерпілій, а негативний вплив на стан здоров`я, не було підтверджено будь-якими медичними документами, тому суд вважає за необхідно стягнути із обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн..

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № № СЕ-19/121-23/13735-ТВ від 06.07.2023 в розмірі 717 грн. 00 коп.

Питання речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2023 року ОСОБА_4 було затримано згідно ч. 4 ст. 208 КПК України 18.06.2023 року о 16.30 годині. Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2023 року ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 72 ч. 5 КПК України - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 року арешт на майно, з метою збереження речових доказів, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід ОСОБА_4 утримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 04.03.2024 року Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу затримання з 18.06.2023 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 717 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 5330 гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Речові докази: сумку жіночу чорного кольору з гаманцем в середині; мобільний телефон ТМ «iPhone 8» білого кольору; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 01.06.2012 року, картку «Меgabank» № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , посвідчення водія НОМЕР_5 , довідку ВПО від 26.05.2023 року №6340-, довідку ВПО від 26.05.2023 року №6340-, картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; грошові кошти в сумі 4670 (1 купюра номіналом 500 гривень, 11 купюр номіналом 100 гривень, 15 купюр номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень), що були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими потерпілій за належністю.

Кнопковий мобільний телефон ТМ «Нокіа», сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2ГУНП в Харківській області, квитанція № 252 повернути власнику майна.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_4 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1