ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 207/4190/19

Провадження № 51 - 7654 км 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 20 лютого 2019 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 гривень,

за ст. 309 ч. 1, ст. 307 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

У строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано період перебування його під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з 09 грудня 2019 року по 21 вересня 2020 року.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 залишено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді застави та вказано після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати: за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3721 від 09.10.2019 року у розмірі 1 256,08 грн; за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року у розмірі 1 256,08 грн, а всього 2 512 гривень 16 копійок.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2019 року на грошові кошти в сумі 2 000 гривень та мобільний телефон NOKIA RM-1187.

Прийнято рішення щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 309 КК України, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - опій ацетильований, у невстановлені дату та час, у невстановленому місці, у невстановленої особи незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичну речовину - опій ацетильований в кількості не менше 1 мл, яку почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

16 вересня 2019 року приблизно о 17 годині 41 хвилину ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 за 100 гривень цей наркотичний засіб у шприці об`ємом 5 мл, заповнений приблизно на 1 мл. Після чого ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам поліції вищевказаний шприц з рідиною коричневого кольору масою 0,8078 г, яка відповідно до висновкусудової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3721 від 09.10.2019 р. містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0628 г.

Крім того, 09 грудня 2019 року приблизно о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_6 у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , на сходах першого поверху, знайшов полімерну пляшку об`ємом 10 мл з надписом «Нафтизин», з речовиною коричневого кольору та, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, взяв вказану пляшку, тим самим незаконно придбав та, маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу, взяв вказану пляшку і у цей же день переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати без мети збуту для особистого вживання.

09 грудня 2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено полімерну пляшку об`ємом 10 мл з надписом «Нафтизин» з рідиною коричневого кольору масою 0,8077 г, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/5037 від 17.12.2019 р. містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0107 г, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав за місцем проживання, для особистого вживання, без мети збуту.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 задоволено частково.

Скасовано вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині засудження його за ст. 309 ч. 1 КК України і його звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в цій частині закрито.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 змінено в частині призначеного покарання за ст. 307 ч. 2 КК України. Вказано вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та виключено з мотивувальної і резолютивної частин вироку посилання на застосування положень ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок суду залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить змінити вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 в частині прийнятого рішення про стягнення з нього процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 у розмірі 1 256 гривень 08 копійок. Обґрунтовує касаційну скаргу тим, що суд апеляційної інстанції, закриваючи кримінальне провадження за ст. 309 ч. 1 КК України, не врахував висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульований в постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, щодо вирішення процесуальних витрат при застосуванні ст. 49 КК України. Вважає, що, враховуючи зазначений висновок, процесуальні витрати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за проведення експертизи № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 у розмірі 1 256 гривень 08 копійок підлягають віднесенню на рахунок держави, а не стягненню з ОСОБА_6 і тому вирок та ухвалу в цій частині необхідно змінити.

Заперечення на касаційну скаргу прокурора від учасників судового провадження не надходили.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу прокурора обґрунтованою і просив її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_6 і призначене йому покарання за ст. 307 ч. 2 КК України та його звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України, а також правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від

02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У висновку щодо застосування норми права, сформульованому в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17 (касаційне провадження № 51-4251 кмо 21) зазначено, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У цій постанові також зазначено, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України та вирішено стягнути з нього на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/3721 від 09.10.2019 року у розмірі 1 256,08 грн. та судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року у розмірі 1 256,08 грн.

Під час апеляційного перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 були встановлені підстави для скасування вироку суду першої інстанції щодо нього за ст. 309 ч. 1 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. З цих підстав ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року було скасовано вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині засудження його за ст. 309 ч. 1 КК України і його звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України, кримінальне провадження щодо нього в цій частині закрито, виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на застосування положень ст. 70 КК України, а в іншій частині вирок суду залишено без зміни.

Отже, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, апеляційний суд залишив без зміни вирок суду в частині стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування на проведення експертизи № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року у розмірі 1 256,08 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що експертиза № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року була проведена за клопотанням слідчого СВ Південного ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року для дослідження речовини, що знаходилась в пляшці об`ємом 10 мл з надписом «Нафтизин» з рідиною коричневого кольору, що була вилучена 09 грудня 2019 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та містила наркотичний засіб, за незаконне придбання та зберігання якого без мети збуту ОСОБА_6 було визнано винним і засуджено вироком суду першої інстанції, тобто за ст. 309 ч. 1 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, мав віднести на рахунок держави відшкодування процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року у розмірі 1 256,08 грн, чого апеляційний суд в порушення вимог кримінального процесуального закону не зробив.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судових рішень, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для їх зміни.

За таких обставин, вирок та ухвала підлягають зміні в частині прийнятого рішення про стягнення процесуальних витрат за проведення експертизи № 1/8.6/5037 від 17.12.2019 року з ОСОБА_6 , а касаційна скарга прокурора - задоволенню частково.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Процесуальні витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/5037 від 17 грудня 2019 року в розмірі 1 256 гривень 08 копійок віднести на рахунок держави.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3