Справа № 308/3074/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2024 року м. Ужгород
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 17.02.2024 до Ужгородського РУП із заявою звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який повідомив, що 15.09.2023 року, залишив належний йому автомобіль марки "Range Rover" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 на стоянці поблизу ресторану Уж-Венеція, навпроти магазину "Тиса", за адресою: м. Ужгород, Слов`янська Набережна,1. Востаннє заявник бачив свій автомобіль 18.10.2023 на місці, де залишив його, однак не відкривав. 17.02.2024, приїхавши до м. Ужгород, ОСОБА_7 виявив відсутність належного йому автомобіля марки "Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, Слов`янська Набережна, 1.
25 лютого 2024 року вході проведення огляду місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, на площі Народній, в подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 було здійснено огляд транспортного засобу "Land Rover - Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 в ході якого із салону автомобіля були вилучені: 4 відрізки клейкої стрічки - скоч зі слідами папілярних ліній із дзеркала заднього виду, що упаковані в паперовий конверт НПУ СУ; 2 відрізки клейкої стрічки - скоч зі слідами папілярних ліній із глянцевої поверхні запасного колеса, що знаходилось у багажному відділені ТЗ, що упаковані в паперовий конверт НПУ СУ; 3 відрізки клейкої стрічки - скоч зі слідами папілярних ліній із акумуляторної батареї, що знаходилась у багажному відділені ТЗ, що упаковані в паперовий конверт НПУ СУ; змив на тампон-зонд, із верхньої частини керма, що упаковано в паперовий конверт НПУ СУ; змив на тампон-зонд, із нижньої частини керма, що упаковано в паперовий конверт НПУ СУ; змив на тампон-зонд, із коробки перемикання передач, що упаковано в паперовий конверт НПУ СУ; змив на тампон-зонд, із ручки внутрішніх дверцят водія, що упаковано в паперовий конверт НПУ СУ; 3 миючі засоби та два кухонні рушнички, що знаходились на передньому сидінні пасажира у салоні ТЗ, які упаковані до спец пакету НПУ PSP 4014194.
Також, під час проведення огляду місця події було додатково виявлено вилучено: транспортний засіб марки "Land Rover - Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , вилучений та поміщений на штраф майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та транспортний засіб марки "KIA- Sportage" д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_4 , вилучений та поміщений на штраф майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Прокурор у клопотанні стверджує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо даних про те, що вищевказані предмети містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дані об`єкти підпадають під визначення речового доказу згідно ч.1 ст. 98 КПК України, та з метою збереження їх як речового доказу у даному кримінальному провадженні прокурор у клопотанні просить накласти арешт на транспортний засіб марки "Land Rover - Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , вилучений та поміщений на штраф майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та транспортний засіб марки "KIA- Sportage" д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_4 , вилучений та поміщений на штраф майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Також просив долучити до клопотання копію постанови про призначення у кримінальному провадженні авто-товарознавчої експертизи щодо автомобіля «Range Rover Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 .
Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання через його необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що клопотання не містить жодного обґрунтування яким чином вилучений автомобіль "KIA- Sportage" д.н.з. НОМЕР_2 має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, яка є необхідність у застосуванні вказаного виду забезпечення кримінального провадження.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак від його представника адвоката ОСОБА_8 до суду надійшли письмові заперечення на клопотання, вказує, що ОСОБА_7 будучи законним власником автомобіля «Range Rover Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 вже тривалий час позбавлений можливості користуватися належним йому майном, що істотно порушує його конституційні права. Крім того вказує, що потерпілий буде у повному обсязі сприяти встановленню об`єктивної істини органу досудового розслідування, у тому числі шляхом надання доступу до автомобіля, що був предметом неправомірних дій.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
25.02.2024 року було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , а саме огляд транспортного засобу «Land Rover - Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно копії протоколу огляду місця події від 25.02.2024 року, долученої до клопотання слідує, що в ході такого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки "Land Rover - Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , 4 змиви із салону транспортного засобу, сліди папілярних ліній з салону транспортного засобу, миючі засоби та кухонні рушники, транспортний засіб марки "KIA- Sportage" д.н.з. НОМЕР_2 .
Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 від 26.02.2024 року вилучені речі та майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Згідно реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль «Land Rover - Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, на переконання слідчого судді даний автомобіль відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, є предметом вчинення кримінального правопорушення та є речовими доказому у даному кримінальному провадженні.
Даний автомобіль необхідний органу досудового розслідування з метою його збереження як речового доказу та проведення відповідних судових експертиз.
Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні старшим слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_9 винесено постанову від 29.02.2024 року про призначення авто-товарознавчої експертизи, об`єктом дослідження якої є автомобіль «Range Rover Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість в цій частині доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Проте, що стосується вилученого автомобіля «KIA- Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора в цій частині нічим не обґрунтоване, зокрема не вказано яким чином дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, яке доказове значення воно має у даному кримінальному провадженні і які обставини можуть бути доведені за допомогою цього майна. До матеріалів клопотання не долучено жодного доказу, що про необхідність проведення із даним майном яких-небудь експертиз, досліджень, тощо.
Згідно реєстраційної картки транспортного засобу слідує, що власником автомобіля «KIA- Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином в цій частині клопотання до задоволення не підлягає, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може порушити законні права володільця майна.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення клопотання та часткового арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події від 25.02.2024 року в м.Перечин на площі Народній , в подвір`ї багатоповерхового будинку 22 майно а саме : 3 (три) миючі засоби та два кухонні рушнички, що знаходились на передньому сидінні пасажира у салоні ТЗ марки "Land Rover - Range Rover" д.н.з. НОМЕР_1 , які упаковано до спец пакету НПУ PSP 4014194 та на транспортний засіб марки "Land Rover - Range Rover", д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору 2017 року випуску , що був вилучений та поміщений на штраф майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користування та розпорядження майном.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.03.2024 року об 11 год. 55 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1