Справа № 745/130/24
Провадження № 1-кп/745/25/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за за № 0000826 від 22.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Змітнів, Сосницького району, Чернігівської області, громадянина України, українця, маючого середню-спеціальну освіту, навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, не депутата, зареєстрованийого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2023 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому перебував пасажир - ОСОБА_6 на передньому пасажирському сидінні, рухаючись автомобільною дорогою Р-82 «Сосниця-Короп-/М-02/» від села Змітнів, Сосницької територіальної громади, Корюківського району, Чернігівської області в напрямку села Філонівка, Сосницької територіальної громади, Корюківського району, Чернігівської області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій (бездіяльності), хоча повинен був, і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перевищуючи швидкість - рухаючись зі швидкість 130 км/год, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого на 7 км + 500 м автодороги не впорався з керуванням та виїхав на ліве узбіччя, після чого з`їхав у лівий кювет, де здійснив зіткнення з придорожнім деревом.

Унаслідок зіткнення пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правого плечового поясу, що супроводжуються уламковим переломом ключиці.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 , для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний був діяти відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила), а саме: відповідно до п.12.1 Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-23/13976 від 27.12.2023, а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну відповідно до вимог п.2.3 (б) Правил, не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил, дотримуватися обмеження швидкості руху відповідно до п. 12.6 (г) Правил швидкість руху на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не має перевищувати 110 км/год.

Вказані порушення стали причиною і умовою виникнення дорожньо- транспортної пригоди та перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку із отриманням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми правого плечового поясу, що супроводжуються уламковим переломом ключиці, які могла утворитись 22.10.223, та відповідно до п.2.2.1.в, 2.2.2, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» та згідно висновку експерта № 161 від 19.12.2023 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

11.03.2024 рокуміж потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди сторони погодили формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також узгодили покарання, з урахуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, розкаявся, указав, що відшкодував заподіяні збитки в сумі 130000 грн. Зазначив, що погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, оскільки він відшкодував матеріальну та моральну шкоду в сумі 130000 грн. Йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України

Захисник обвинуваченого засіданні просив затвердити угоду між обвинуваченим та потерпілим про примирення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону та КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, зокрема, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що угода відповідає закону, вимогам КПК України, КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків (матеріальної допомоги на лікування та моральної шкоди в сумі 130000 грн)

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , за місцем проживання та навчання обвинувачений характеризується позитивно, за медичною допомогою до психіатра-нарколога не звертався, притягувався до адміністративної відповідальності: 09.08.2023 за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 05.05.2023 за ч.1 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, 25.03.2023 за ст.125 КУпАП. З досудової доповіді вбачається,що орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Суд, перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст.. 471 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав свобод чи інтересів сторін або інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.. 65 КК України, є очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов"язань (має відкритий картковий рахунок АТ "Ощадбанк" на суму 23000 грн.

Виходячи з викладеного, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали у провадженні, приймаючи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його ступінь тяжкості, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд вважає наявними достатні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.. 69 КК України при призначенні покарання та дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.10.2023 накладено арешт на автомобіль марки "ВАЗ", моделі "21112", реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова,рами): НОМЕР_2 , та належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_7 , жительці: АДРЕСА_1 , із забороною користуватись, розпоряджатись та відчужувати транспортний засіб.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 4183,84 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 КК України, ст. 2, 100, 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 11.03.2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000826 від 22.10.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста )грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суддя Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.10.2023 року, на автомобіль марки "ВАЗ", моделі "21112", реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова,рами): НОМЕР_2 .

Речові докази по справі: автомобіль марки "ВАЗ", моделі "21112", реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер шасі(кузова,рами): НОМЕР_2 , що зберігається на спец.майданчику відділення поліції № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: вул. Героїв АТО, 8, м. Мена та належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_7 , жительці: АДРЕСА_1 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4183,84 грн процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1