Справа № 932/9340/23
Провадження № 1-кс/932/1124/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0003664 від 12.09.2023 за ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні представниця власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, а також зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Клопотання мотивовано тим, що: у різних документах слідчого вказано різні номери кримінального провадження 0003664 та №0003634); у постанові слідчого про арешт автомобіля вказані обставини, які він не міг знати на той час; така постанова є формальною; потерпілий ОСОБА_5 відмовився надати зразки почерку та підписів для проведення експертизи; клопотання власника майна у кримінальному провадженні не розглядаються; з моменту арешту пройшло 4 місяці.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Обставини справи.

Ухвалою слідчого судді від 29.11.2023, постановленою в межах кримінального провадження №0003664, накладено арешт на автомобіль марки «BMW» модель «X1» vin-код НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_3 .

Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024.

Ухвалою слідчого судді від 13.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

В останній ухвалі слідчого судді вказано, що із наданих доказів вбачається невиконання ОСОБА_3 зворотного зобов`язання, виконання якого було обумовлено переоформленням арештованого автомобіля із потерпілого на ОСОБА_3 .

При цьому факти повідомлення про викрадення іншого автомобіля та його відчуження третій особі може свідчити про відсутність наміру виконувати таке зворотне зобов`язання ще у момент домовленості та переоформлення арештованого автомобіля.

В свою чергу, викладене може свідчити про шахрайство.

Доводи заявниці про те, що зворотному переоформленню іншого автомобіля перешкоджала наявність штрафів, не заперечує вказаного вище факту відчуження іншого автомобіля, замість ОСОБА_5 , в корить іншої особи.

Норми законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно приписів п.2 ч.3 ст.407 КПК України, повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу належать суду апеляційної інстанції.

За приписами ч.2 ст.33 КПК України, кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснюють відповідні апеляційні суди, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.

Висновки слідчого судді.

Вдруге звертаю увагу адвоката на те, що задоволення вимог про скасування ухвали слідчого судді про арешт та постановлення нової ухвали не належить до повноважень слідчого судді.

Щодо обґрунтування клопотання, виходжу з наступного.

Доводи про необґрунтованість арешту не беруться до уваги, адже правомірність арешту була перевірена судом апеляційної інстанції.

Доводи про різні номери кримінального провадження не доведені, а якщо таке дійсно мало місце то це можна пояснити помилкою (оскільки йдеться про невідповідність однієї цифри).

Доводи про те, що потерпілий ОСОБА_5 відмовився надати зразки почерку та підписів для проведення експертизи є недоведеними. Крім того такі доводи не вливають на обґрунтованість підозри (висновки про обґрунтованість підозри вказано вище).

Доводи про не розгляд клопотань ОСОБА_3 не впливають на необхідність арешту майна, а доводи про те, що з моменту арешту пройшло 4 місяці, само по собі, не може вказувати, що в арешті майна відпала підстава.

З огляду на наведене, приходжу до переконання про неможливість задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 100, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання власника майна власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст складено 24.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1