Провадження № 1-кс/127/8702/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД відділу поліції № 1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме:

- транспортного засобу марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- технічний паспорт на автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288, який поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче Управління»..

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 14.06.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2024 до відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення працівника сервісного центру громадянина ОСОБА_5 з приводу того, що під час експертного дослідження автомобіля марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна автомобіля знищений механічним способом.

З огляду на наведене, виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 13.06.2024 в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 .

Дізнавач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник (користувач) майна в судове засідання не з`явився, однак 17.06.2024 представник власника (користувача) майна адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про передачу вилученого майна (автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію) на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, працює за місцем проживання характеризується позитивно і ніяким чином не може створити обставини, які можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про необхідність накладення арешту на майно та передачу його на відповідальне зберігання власнику (користувачу) з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що сектором дізнання відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 14.06.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2024 до відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення працівника сервісного центру громадянина ОСОБА_5 з приводу того, що під час експертного дослідження автомобіля марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна автомобіля знищений механічним способом.

Цього ж дня, при виїзді слідчо-оперативної групи відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на місце події за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено особу чоловічої статі, який представився на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході огляду місця події, за присутності понятих, ОСОБА_7 , за добровільної згоди, видав працівникам поліції транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт автомобіля марки HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288.Даний транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено під час огляду місця події та, в подальшому, поміщено на арешт майданчик, за адресою: АДРЕСА_1 та технічний паспорт автомобіля марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288 було вилучено під час огляду місця події та поміщено до паперового конверту «НПУ СУ», з підписом понятих, спеціаліста та дізнавача.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000198 від 14.06.2024, поясненнями від 13.06.2024, протоколом огляду місця події від 13.06.2024, поясненнями від 13.06.2024, протоколом допиту свідка від 13.06.2024, протоколом допиту свідка від 13.06.2024.

Постановою дізнавача від 14.06.2024 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

В той же час, вирішуючи питання доцільності зберігання вилученого майна на арешт майданчику та можливості його передачі на відповідальне зберігання особі, у якої воно вилучено, судом враховується наступне.

З договору купівлі-продажу від 31.05.2024, укладеного ТОВ "Норвей Карс" та ОСОБА_8 , слідує, що останньою придбано автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та, відповідно до довіреності від 12.06.2024, передано автомобіль в користування ОСОБА_7 .

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Частиною п`ятою статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який, на даний час, поміщено на арешт майданчик, що за адресою: АДРЕСА_1 , являється електромобілем та його зберігання на арешт майданчику, під відкритим небом, може вкрай негативно відобразитися на технічному стані автомобіля.

В той же час, як слідує з матеріалів справи, під час експертного дослідження автомобіля марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна автомобіля знищений механічним способом.

Таким чином, експертним дослідження не встановлено знищення номерних агрегатів самого автомобіля, а лише його двигуна, тобто батареї, яка являється замінним елементом електромобіля.

Абзацом 9 та 10 пункту 37 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) передбачено, що переобладнання транспортного засобу, в результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством ДержавтотрансНДІпроект чи Головним сервісним центром МВС. Зазначене погодження може надаватися за умови наявності відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про транспортний засіб (крім переобладнання для роботи на газовому моторному пальному та альтернативних видах рідкого і газового пального).

Перереєстрація транспортного засобу у зв`язку із заміною двигуна проводиться в разі зміни типу двигуна, його ваги, робочого об`єму і потужності. Документи, що підтверджують законність придбання двигуна, не вимагаються.

Таким чином, чинним законодавством передбачена можливість заміни двигуна транспортного засобу, разом з тим заміна двигуна та/або електродвигуна (батареї) на двигун такого ж типу, ваги, робочого об`єму і потужності не потребує жодних погоджень у державних органах.

Таким чином, враховуючи засади розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для потерпілого (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає за необхідне зобов`язати дізнавача транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288 повернути особі, у якої це майно вилученого - ОСОБА_7 на відповідальне зберігання із забороною його відчуження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 13.06.2024 в громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- технічний паспорт на автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288, який поміщено до паперового конверту «Національна поліція України Слідче Управління».

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу в межах даного кримінального провадження транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288 повернути особі, у якої це майно вилученого - ОСОБА_7 , на відповідальне зберігання із забороною його відчуження.

Зобов`язати дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортний засіб марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль марки «HYUNDAI IONIK», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із зазначеним номером ЕК288, за першою вимогою надати органу досудового розслідування для проведення слідчих та процесуальних дій.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя