У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2024 Справа №607/6553/24 Провадження №1-кс/607/1844/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 22.03.2024 подав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000084 від 12 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме пари взуття, яке упаковано в сейф-пакет № WAR1496071.

Також, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження за №0000084 від 12.03.2024, дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а відтак проведення необхідних експертиз вилученого взуття, просить дозволити його зберігання на території ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Степова, 45 (не менше 2 місяців з дня винесення ухвали суду).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що добровільно видана пара взуття є доказом у кримінальному провадженні, оскільки вони були об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій. З метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, виникла необхідність у накладенні на неї арешту.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000084 від 12 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке було розпочате за тим фактом, що 11.03.2024 до ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу із 15:00 год 09.03.2024 по 08:00 год 11.03.2024 невідома особа під час введеного воєнного стану в державі (Указ президента №64/2022 від 24.02.2022), шляхом вільного доступу викрала електричний подовжувач із неогородженої території за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 6000 гривень.

11 березня 2024 року проведено огляд території недобудованої церкви, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено сліди низу взуття.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вчиненні даного злочину підозрюється гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , який 22.03.2024 добровільно видав працівникам поліції пару свого взуття капці сірого кольору, яку вилучено та упаковано в сейф-пакет№WAR1496071 та постановою слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 22.03.2024 визнано речовим доказом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя погоджується з аргументами слідчого, що майно, яке було вилучене 22.03.2024 під час його добровільної видачі, належить до речових доказів відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та зберегло на собі його сліди, тому є підстави для накладення на зазначене майно арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того, накладення арешту на вказане майно забезпечить запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.

Поряд з тим, слідчий суддя не погоджується з доводами клопотання слідчого, що пара взуття, на яке просить накласти арешт, є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно теорії кримінального права об`єкт злочину - це суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність. Об`єктом злочину завжди виступає те благо, якому злочином завдається реальна шкода чи створюється загроза заподіяння такої шкоди. Об`єкт злочину це суспільні відносини, взяті під охорону нормами кримінального права, на які посягнув порушник.

Об`єкт крадіжки це те на що посягає злочин, і цим благом є право власності, а не майно; предмет крадіжки це річ матеріального світу (майно), з протиправним таємним вилученням якого у потерпілого припиняється право власності та можливість розпорядитись цим майном згідно з нормами цивільного законодавства.

В даному випадку добровільно видана ОСОБА_6 пара взуття капці сірого кольору, не є ні об`єктом, ні предметом злочину.

Разом з тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на зберігання арештованого майна на території відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Крім цього, слідчий суддя вважає за доцільне покласти обов`язок на прокурора у вказаному кримінальному провадженні сповістити власника майна про накладення арешту.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на пару взуття капці сірого кольору, які упаковані в сейф-пакет № WAR1496071, що були вилучені під час добровільної видачі 22 березня 2024 року.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 для організації її виконання, із покладенням обов`язку сповістити власника майна про накладення арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Направити копію ухвали ОСОБА_6 на адресу: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1