Справа № 308/6471/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчої ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 09.04.2024 року, внесені до ЄРДР за №0000881, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 09.04.2024 близько 21:00 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , а саме біля готелю «Закарпаття», підійшовши до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирвала із рук останньої сумку без маркувань леопардового кольору вартістю 60 гривень, в якій були особисті речі та грошові кошти, а саме 2 (дві) гривні та 5 (п`ять) гривень, які були пошкоджені, а також 10 гривень купюрами по 5 (п`ять) гривень. Також монети 2 гривні в кількості 2 шт., 20 копійок монетами по 10 коп.

Після цього, ОСОБА_6 попросила ОСОБА_5 повернути належну їй сумку, на що ОСОБА_5 почала наносити потерпілій ОСОБА_6 удари долонями по обличчю та колінами в область живота і після того, як потерпіла ОСОБА_6 нахилилась від ударів, ОСОБА_5 нанесла їй ще один удар рукою в область голови (затилку), які відповідно до висновку експерта № 146 від 20.05.2024 року нанесені останній, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя.

Після цього ОСОБА_5 втекла з місця події, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 74 гривні 20 копійок.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Окрім того, 09.04.2024 року в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було проведено особистий обшук затриманої особи ОСОБА_5 від 09.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено в присутності понятих, а саме: залишки поліетиленового пакету, зеленого кольору, тканинний капюшон зеленого кольору з жовтим ободком та блакитним кольором в середині, прозорий поліетиленовий пакет, тканинна сумка (косметичка) леопардового кольору, чек та прищепка, рожевого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ за № PSP3248006 НПУ СУ з підписами слідчого та понятих.

Вказані речі, вилучені при затриманні ОСОБА_5 , належать потерпілій ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також в ході досудового розслідування встановлено, що зазначені речі належать потерпілій, яка є об`єктом кримінально-правових дій. Окрім того, вилучено від ОСОБА_5 в ході затримання від останньої на підставі ст.208 КПК України.

Враховуючи, що вищевказані предмети можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим 10 квітня 2024 року, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 зазначені предмети відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову, а тому у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 131 КПК України.

З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, слідча просить накласти арешт на вилучені речі 09.04.2024 в ході затримання особи за адресою АДРЕСА_1 , а саме на залишки поліетиленового пакету, зеленого кольору, тканинний капюшон зеленого кольору з жовтим ободком та блакитним кольором в середині, прозорий поліетиленовий пакет, тканинна сумка (косметичка) леопардового кольору, чек та прищепка, рожевого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ за № PSP3248006 НПУ СУ з підписами слідчого та понятих.

У судове засідання слідча подала письмову заяву про розгляд клопотання без її участі.

Адвокат ОСОБА_8 надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності та відсутності ОСОБА_5 . Проти накладення арешту на вказане майно не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що у провадженні слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.04.2024 близько 21:00 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , а саме біля готелю «Закарпаття», підійшовши до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирвала із рук останньої сумку без маркувань леопардового кольору вартістю 60 гривень, в якій були особисті речі та грошові кошти, а саме 2 (дві) гривні та 5 (п`ять) гривень, які були пошкоджені, а також 10 гривень купюрами по 5 (п`ять) гривень. Також монети 2 гривні в кількості 2 шт., 20 копійок монетами по 10 коп.

Після цього, ОСОБА_6 попросила ОСОБА_5 повернути належну їй сумку, на що ОСОБА_5 почала наносити потерпілій ОСОБА_6 удари долонями по обличчю та колінами в область живота і після того, як потерпіла ОСОБА_6 нахилилась від ударів, ОСОБА_5 нанесла їй ще один удар рукою в область голови (затилку), які відповідно до висновку експерта № 146 від 20.05.2024 року нанесені останній, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя.

Після цього ОСОБА_5 втекла з місця події, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 74 гривні 20 копійок.

В рамках даного кримінального провадження, 09.04.2024 року в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було проведено особистий обшук затриманої особи ОСОБА_5 від 09.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено в присутності понятих, а саме: залишки поліетиленового пакету, зеленого кольору, тканинний капюшон зеленого кольору з жовтим ободком та блакитним кольором в середині, прозорий поліетиленовий пакет, тканинна сумка (косметичка) леопардового кольору, чек та прищепка, рожевого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ за № PSP3248006 НПУ СУ з підписами слідчого та понятих.

Постановою слідчого від 10.04.2024 року вказані речі визнано речовими доказами по справі.

Слідчою доведено, що вилучені 09.04.2024 року в ході затримання особи речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000881 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні речей, як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої задоволити.

У рамках кримінального провадження № 0000881, накласти арешт на вилучені речі 09.04.2024 в ході затримання особи за адресою АДРЕСА_1 (речовий доказ), а саме на: залишки поліетиленового пакету, зеленого кольору, тканинний капюшон зеленого кольору з жовтим ободком та блакитним кольором в середині, прозорий поліетиленовий пакет, тканинна сумка (косметичка) леопардового кольору, чек та прищепка, рожевого кольору, які упаковано до спец. пакету НПУ за № PSP3248006 НПУ СУ з підписами слідчого та понятих.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного ОСОБА_1