ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0001866 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02.05.2024 р.,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, до 30 червня 2024 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, визначено заставу в розмірі 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 160600 грн.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив зменшити розмір застави на більш доступну для нього в розмірі 50000 грн., а також скасувати оскаржувану ухвалу.

При цьому посилався на те, що визначена сума застави є не підйомною для нього. На даний час він хворіє на тяжкі хвороби, майже осліп, а медична частина СІЗО не в змозі надати йому належного лікування, яке він потребує постійно.

Просив врахувати, що він доглядає за матір`ю похилого віку, яка є недієздатною, у нього не має паспорта для виїзду за кордон, має постійне місце проживання, щиро шкодує про скоєний ним злочин.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

ЄУНСС 727/4396/24 НП 11кп/822/214/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_7 .

Згідно з приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001866 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та обґрунтованість пред`явленої йому підозри.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що останній офіційно не працевлаштований, в порядку ст. 89 КК України не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження тільки розпочато судом першої інстанції, дані про особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованого йому злочину, який пов`язаний з реалізацією наркотичних засобів, обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про обрання міри запобіжного заходу і його продовженні, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 та, які передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а існують і на даний час.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що саме тримання під вартою спроможне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Що стосується тверджень апелянта про стан його здоров`я та необхідності постійного медичного нагляду, то такі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_5 не було надано суду підтверджуючих документів щодо стану свого здоров`я та неможливості перебування в умовах слідчого ізолятора.

Доводи апелянта про наявність у нього на утриманні хворої матері не є достатньою підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 4 ст. 182 КПК зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного та майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

При визначенні розміру застави судом було враховано тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, дані про його особу, який підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням з метою збуту наркотичних засобів, а тому колегія суддів вважає, що визначений розмір застави є справедливим та таким, що здатен забезпечити, в разі її внесення, належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що суд з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та прийняв законне і обґрунтоване рішення, продовживши такий запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

А тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 315, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 травня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 червня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оигілом: суддя