Справа № 526/1410/24
Провадження № 1-кс/526/203/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної Полтавської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000067, розпочате 12.04.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2024 року до Гадяцького районного суду звернувся прокурор Гадяцького відділу Миргородської окружної Полтавської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000067, розпочате 12.04.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, вказуючи, що 12.04.2024 до чергової частини відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 12.04.2024 в річці Псел поблизу с. Рашівка, Миргородського району невідома особа за допомогою ятерів незаконно займається рибним промислом із спричиненням істотної шкоди довкіллю.

Того ж дня за даним повідомленням начальником СД ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР під № 0000067 з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками ч.1 ст.249 КК України (незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду), та розпочато дізнання.

12.04.2024 старшим дізнавачем вище вказаного підрозділу Національної поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на березі річки Псел поблизу с. Рашівка Миргородського району, в ході якого виявлено та вилучено:

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 90 см та висотою 48 см;

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 55 см та висотою 40 см;

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 55 см та висотою 40 см;

- рибу виду «плитка» у кількості 35 штук масою 2 кг;

- рибу виду «плоскирка» у кількості 4 штуки масою 1 кг.

За постановою дізнавача від 12.04.2024 ці 3 ятера та риба в кількості 39 штук визнані речовими доказами, оскільки вони повністю відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

На підставі наведених правових норм знаряддя кримінального правопорушення 3 ятера, які являють собою конструкцію з дерев`яної палиці, металевих кілець та капронової сітки з вічком розміром 2 см згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 поміщені для зберігання до відповідної кімнати ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, а риба в кількості 39 штук, яка була об`єктом кримінально протиправних дій у зв`язку із швидкістю її псування 12.04.2024 передана для зберігання та подальшої реалізації провідному державному інспектору Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області (Полтавського природоохоронного патруля) ОСОБА_7 .

На причетність до вчинення кримінальної проступку перевіряється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . За наявними фактичними даними 3 ятера, тимчасовий доступ до яких здійснено 12.04.2024 в ході огляду місця події, належать саме йому, що підтверджується насамперед його поясненнями (будь-які документи з приводу правової приналежності цього майна відсутні через їх самостійне кустарне виробництво у домашніх умовах).

У даному кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речових доказів, а отже є підстави для накладення арешту на відповідне майно. При цьому для доказування важливо зберегти ятера у такому стані, в якому вони були виявлені та вилучені одразу після виявлення факту незаконної рибної ловлі, що можливо лише у разі позбавлення прав на їх користування та відчуження й залишення їх на зберіганні у відділенні поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гетьманська,10, де вони знаходяться на даний час.

Підстави арешту на майно, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадження за постановою дізнавача від 12.04.2024: отримання тимчасового доступу до нього згідно ч.2 ст.168 КПК України, його відповідність ознакам речових доказів у кримінальному провадженні (наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення).

Мета арешту майна (його завдання): забезпечення збереження майна як речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив накласти арешт на вилучені ятері та рибу.

ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 12.04.2024 року за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Постановою дізнавача від 12.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000067 речовим доказом визнано: 3 ятера та риба в кількості 39 штук визнані речовими доказами.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 12.04.2024 року встановлені обставини, які вказують на те, що 3 ятера та риба в кількості 39 відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є засобами доказування у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні прокурора обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на 3 ятера та риба в кількості 39 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою дізнавача від 12.04.2024 їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні 3 ятера та риба в кількості 39 відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на 3 ятера та риба в кількості 39 , вилучені під час проведення огляду місця події, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної Полтавської області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000067, розпочате 12.04.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити.

Накласти до прийняття остаточних процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні №0000067 за ознаками ч.1 ст.249 КК України арешт на майно, тимчасовий доступ до якого було отримано 12.04.2024 у ході проведення огляду місця події, а саме на:

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 90 см та висотою 48 см;

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 55 см та висотою 40 см;

- ятір з вічком розміром 2 см довжиною 55 см та висотою 40 см,

які перебували в користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , із позбавленням права користування та розпорядження цим майном.

Визначивши місцем зберігання ятерів відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гетьманська,10, на весь час кримінального провадження,

Накласти до прийняття остаточних процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні №0000067 за ознаками ч.1 ст.249 КК України арешт на рибу виду «плитка» у кількості 35 штук та виду «плоскирка» у кількості 4 штуки.

Визначивши місцем зберігання риби виду «плитка» у кількості 35 штук масою 2 кг та виду «плоскирка» у кількості 4 штуки масою 1 кг, яка належить державі в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області (39630, Полтавська область, м. Кременчук, вул.Флотська,4) та надати дозвіл на її реалізацію цим Управлінням із зарахуванням отриманих від реалізації коштів на відповідний державний (бюджетний) рахунок.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1