Єдиний унікальний номер 307/4926/23
Номер провадження 1-кп/305/203/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.07.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біла Церква, Рахівського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 27.07.2023 року о 15 годині 03 хвилини, керуючи автомобілем марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час виконання маневру виїзду з другорядної вулиці Борканюка на головну вулицю Марамуреську с. Біла Церква Тячівського району неподалік будинку 13, діючи в супереч вимогам пунктів 2.3 «б», 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, з посиланням на термін «дати дорогу», проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, перед початком зміни напрямку свого руху не переконалась, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала перевагу у русі велосипедисту, який наближався до вказаного перехрестя доріг, внаслідок чого здійснила наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на велосипеді марки «TORREK» по правому краю проїзної частини дороги головної вулиці Марамуреська с. Біла Церква Тячівського району до свого господарства у напрямку смт. Великий Бичків Рахівського району.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди громадянин ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірного крововиливу скронево-потоличної ділянки голови справа, багато уламкового перелому правої скроневої, правої тім`яної та потиличної кісток, субархноїдального крововиливу скроневої долі справа, забою по типу противоудару скроневої долі зліва та набряку речовини головного мозку, закритої травми грудної клітки у вигляді садна передньої поверхні грудної клітки зліва, переломів 4-6 ребер з обох боків та забоїв обох легень, садна лівого плеча, садна правої гомілки, садна лівого стегна, садна лівого гомілково-ступневого суглобу.

Смерть ОСОБА_5 настала в результаті поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок, що привело до розвитку травматичного шоку, який став безпосередньою причиною смерті. Про розвиток шок свідчать ознаки перерозподілу крови току.

Вищеописані тілесні ушкодження в своїй сукупності привели до настання смерті та згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , порушила вимоги 2.3 «б», 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступивши ми наслідками, а саме отримання ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах підтримав висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, посилаючись на обставини викладені в обвинувальному акті, та просив суд обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Крім того, прокурор просив не позбавляти обвинувачену права керувати транспортними засобами. Окрім цього, прокурор просив вирішити долю речових доказів.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася. Зокрема пояснила, що того дня 27 липня 2023 року вона керувала автомобілем марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїжджаючи з вулиці Борканюка на головну вулицю Марамуреську с. Біла Церква Тячівського району, пропустивши машину справа, не замітила велосипедиста, який виїхав зі свого двора та наближався до вказаного перехрестя, внаслідок чого здійснила наїзд двома колесами на велосипедиста. В той же час вона зупинилась, хотіла надати першу допомогу, викликала швидку допомогу, яка по приїзду фіксувала смерть чоловіка. Крім того, обвинувачена зазначила, що всі збитки вона повністю відшкодувала та не була в стані алкогольного сп`яніння. Просила суд суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортним засобом, оскільки має неповнолітню дитину, яку потрібно возити до школи.

Оскільки обвинувачена в судовому засіданні не заперечувала проти вказаних вище фактичних обставин кримінального провадження, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, після роз`яснення наслідків розгляду справи без дослідження всіх доказів, задовольнив клопотання прокурора, за згодою обвинуваченої, визнав достатнім, після допиту обвинуваченої дослідити подані та долучені до кримінального провадження за №0000222 від 27.07.2023 року докази, що характеризують особу обвинуваченої та висновки експертів.

При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.

Згідно висновку експерта № 112 від 28 липня 2023 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді підшкірного крововиливу скронево-потоличної ділянки голови справа, багатоуламкового перелому правої скроневої, правої тім`яної та потиличної кісток, субархноїдального крововиливу скроневої долі справа, забою по типу противоудару скроневої долі зліва та набряку речовини головного мозку; закрита травма грудної клітки у вигляді садна передньої поверхні грудної клітки зліва, переломів 4-6 ребер з обох боків та забоїв обох легень; садно лівого плеча; садно правої гомілки; садно лівого стегна; садно лівого гомілково-ступневого суглобу. Смерть ОСОБА_5 настала в результаті поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок, що привело до розвитку травматичного шоку, який став безпосередньою причиною смерті. Про розвиток шок свідчать ознаки перерозподілу крови току. Вищеописані тілесні ушкодження в своїй сукупності привели до настання смерті та згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Тілесні ушкодження знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті. В крові трупа ОСОБА_5 алкоголю виявлено не було.

Відповідно до висновку експерта від 10.10.2023 року №СЕ-19/107-23/8404-ІТ з технічної точки зору, при заданих вихідних даних в діях водія автомобіля марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «дати дорогу», недотримання яких в сукупності знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності: показання обвинуваченої та висновки експертів, які узгоджуються між собою та є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.286 КК України, яке у відповідності до ч.5 ст.12 КК України належить до тяжких злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка не працює, заміжня, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судима.

Окрім наведеного, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує також досудову доповідь стосовно неї, відповідно до якої виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах, визначених законодавством.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої є можливим без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає необхідним та доцільним застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що прямо передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України із подальшим звільненням її від призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Проте, на думку суду, іспитовий строк терміном один рік, зазначений прокурором у судових дебатах, буде не в повній мірі відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, а тому суд встановлює іспитовий строк тривалістю два роки, з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Вирішуючи питання щодо доцільності застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд виходить з наступного.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» регламентовано, що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що внаслідок керування транспортним засобом та порушення обвинуваченою ОСОБА_4 Правил дорожнього руху настала смерть потерпілого ОСОБА_5 . В той же час обвинувачена ніде не працює, не використовує автомобіль з метою отримання прибутку, тобто не буде позбавлена можливості забезпечувати свою сім`ю, а лише, як зазначила в своїх поясненнях, не буде мати можливості возити дитину до школу.

Підсумовуючи вищезазначене, враховуючи настання тяжких наслідків, суд вважає, що позбавлення права керування транспортним засобом буде необхідним та достатнім додатковим покаранням для дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. А тому необхідно позбавити обвинувачену права керувати транспортними засобами.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться на відповідальному зберіганні у на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області - після набрання вироком законної сили слід повернути ОСОБА_4 , як власнику; велосипед марки «TORREK», який знаходяться на відповідальному зберіганні у на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області - після набрання вироком законної сили слід повернути власнику.

У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи від 10.10.2023 року №СЕ-19/107-23/8404-ІТ у сумі 2 390 гривень слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Окрім цього, на підставі ухвали слідчого судді від 10.08.2023 року (справа № 308/13370/23, провадження 1-кс/308/3405/23), накладено арешт на автомобіль марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та велосипед марки «TORREK».

У відповідності до вимог ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 10.08.2023 (справа № 308/13370/23, провадження 1-кс/308/3405/23), після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень процесуальних витрат за проведення інженерно-транспортної експертизи від 10.10.2023 року №СЕ-19/107-23/8404-ІТ.

Арешт майна, а саме автомобіля марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда марки «TORREK», накладений на підставі ухвали слідчого судді від 10.08.2023 року (справа № 308/13370/23, провадження 1-кс/308/3405/23), по вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Nissan», моделі «JUKE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться на відповідальному зберіганні у на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 , як власнику; велосипед марки «TORREK», який знаходяться на відповідальному зберіганні у на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області - після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1 .