Справа № 172/338/24
Провадження № 1-кп/172/32/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в сел. Васильківка за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000163 від 04.03.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Западне Рузаївського району Кокчетавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В

11 квітня 2022 року, ОСОБА_3 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території сел Новопсков Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах окупаційної влади на території Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками так званої «лнр», які підконтрольні державі-агресору рф, отримавши від них пропозицію на зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, а саме: посади «водія автомобіля державної установи луганської народної республіки - пенсійного фонду луганської народної республіки в Новопсковському районі (міжрайонне)», розташованому на тимчасово окупованій території в сел Новопсков Старобільського району, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно та протиправно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 11 квітня 2022 року, будучи громадянином України, перебуваючи на території сел. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та представників так званої «лнр», умисно, протиправно та добровільно зайняв посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, «водія автомобіля державної установи луганської народної республіки - пенсійного фонду луганської народної республіки в Новопсковському районі (міжрайонне)».

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого, є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності,справедливості та індивідуалізації покарання,та враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченої основне покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування без конфіскації майна, в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, а також те, що останній не мав корисливого умислу та працював нетривалий час.

З урахуванням обставин справи, характеристики особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_3 визнаний винним, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органах без конфіскації майна, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Витрати на проведення судових експертиз, потерпілі, речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органах строком на 12 (дванадцять) років без конфіскації майна.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1