УХВАЛА

17 червня2024 року

м. Київ

справа № 204/2952/17

провадження № 51-3057 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , в якій остання порушує питання про перегляд вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 412, 413 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Натомість, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та по суті посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Окрім того, у касаційній скарзі захисника йдеться про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, при цьому відсутня вказівка на конкретні доводи апеляційної скарги сторони захисту, що залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Однак захисником додано знеособлену копію ухвали апеляційного суду, з якої незрозуміло, у відношенні кого вона постановлена, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити законність та обґрунтованість вимог касаційної скарги.

Положеннями ч. 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Так, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 подана шляхом її направлення через систему «Електронний суд», при цьому скаржниця не врахувала, що до касаційної скарги потрібно долучати її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження та учасникам судового провадження.

До того ж, для забезпечення участі засудженого ОСОБА_5 під час касаційного розгляду, про що зазначає захисник у своїй скарзі, та за умови, що він перебуває під вартою, на адресу касаційного суду має надійти відповідна заява (клопотання) засудженого щодо здійснення касаційного розгляду за його участю.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3