ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/747/24 Справа № 204/2770/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю :

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 20 травня 2024 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Також судом зазначено, що ОСОБА_7 розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності.

Крім того визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки останньому відомі їх анкетні дані, враховуючи, що підозрюваний вчинив інкримінований злочин групою осіб з застосуванням насильства до потерпілого, через що перебуваючи на свободі останній може здійснювати спроби незаконного впливу з метою примушування до надання тих чи інших показань на свою користь.

Слідчим суддею враховано також дані про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, відсутність даних про неможливість утримання останнього за станом здоров`я в умовах установи виконання покарань. Враховуючи, що підозрюваним вчинено особливо тяжкий злочин з застосуванням насильства до потерпілого, слідчий суддя відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК вважав за необхідне не визначати заставу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про недоведеність заявлених ризиків та необґрунтованість пред`явленої підозри, невмотивованості рішення суду в частині незастосування альтернативного запобіжного заходу.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого та здійснення спроб переховування. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що наданими матеріалами не доведено вини підозрюваного у скоєному, не враховано, що між ОСОБА_7 та потерпілим склались неприязні відносини, крім того не взято до уваги, що ОСОБА_9 ніхто силоміць не утримував, та останній перебуваючи у громадському місці міг на власний розсуд переміщатись. Вказує, про те, що викладені у клопотанні доводи щодо часу та дати затримання 23 березня 2024 року, суперечать матеріалам справи, оскільки протиправні дії були припинені 22 березня 2024 року о 15 годині 30 хвилин після отримання грошових коштів у сумі 6000 доларів США. Зауважує, що ОСОБА_7 жодних грошових коштів від потерпілого не отримував, на час передачі коштів фізично знаходився у іншому районі м. Дніпра.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, є волонтером благодійної організації, працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, що у своїй сукупності нівелює заявлені ризики та слугує підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зауважує, що потерпілого ОСОБА_9 вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, у зв`язку з чим останній схильний до протиправної поведінки та незаконного придбання, зберігання зброї. Зазначає, що оскаржена ухвалу суду невмотивована в частині незастосування альтернативного запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний кожен окремо підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , в якому останній детально виклав події, що сталися 12 березня 2024 року, а саме: що в салоні автомобіля куди його під загрозою застосування фізичної розправи був ОСОБА_10 , саме в його супроводі потерпілого завели до приміщення авто мийки Атмосфера, крім того ОСОБА_9 зазначає, що саме ОСОБА_11 разом з іншим співучасником злочину заводив його до нотаріуса та погрожувала, щоб він нікуди не звертався; протоколом пред`явлення осіб за участю ОСОБА_9 від 12.03. 2024 під час якого потерпілий вказав на ОСОБА_7 , який разом з іншими особами примусово привезли його до автомийки та вимагали грошові кошти, після чого возили до нотаріуса (а. с. 28-29); висновком судово-медичного експерта №696 від 12.03.2024; № 718 від 13.03.2024, на якому зафіксовано виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, їх характер та локалізація (а. с. 33, 34); протоколами огляду відеозаписів від 21.03.2024 з камер спостереження Безпечне місто на яких зафіксовано рух автомобілів в день вчиненні інкримінованих злочинів (а. с. 52-56); протоколом обшуку проведеного на території автомийки 47 атмосфер за адресою : АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено сліди РБК (а. с. 57-62), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стороною захисту не заперечується факт перебування ОСОБА_7 на місці події 11 березня 2024 року, а ставиться питання про недоведеність вини, оцінку доказів та інше, які є передчасними на даній стадії розгляду та вирішуються судом у нарадчій кімнаті під час розгляду справи по суті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Доводи сторони захисту щодо сталих неприязних відносин між підозрюваним та потерпілим ґрунтуються лише припущеннях захисту та не виключають встановлені фактичні обставини події 11 березня 2024 року щодо протиправних дій ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_9 та не впливають самі по собі на попередню кваліфікацію дій підозрюваного.

Твердження захисту щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів, через перебування останнього під час передачі грошових коштів 22 березня 2024 року у іншому районі м. Дніпра, є необґрунтованими оскільки усі події щодо вимагання грошових коштів та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому мали місце 11 березня 2024 року. Крім того в доказах, що містяться в матеріалах справи, а саме протоколах допитів потерпілого, свідків, пред`явлення осіб для впізнання за участю ОСОБА_9 та протоколі огляду відеозаписів від 21.03.2024, висновку судово-медичного експерта № 696 від 12.03.2024, № 718 від 13.03.2024, міститься достатньо даних, які свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів.

Доводи захисту щодо судимості потерпілого ОСОБА_9 не впливають на встановлені фактичні обставин, а також попередню правову кваліфікацію дій підозрюваного та не зменшують встановлені ризики і не спростовують обґрунтованості пред`явленої підозри, а отже не слугують підставою для зміни запобіжного заходу.

Апеляційні доводи захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

В даному випадку, на думку колегії суддів вважає, що пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, як тяжких та особливо тяжких (за ч. 4 ст. 189 КК) відповідно до вимог ст. 12 КК, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим.Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства до потерпілого через, що можна припустити, що ОСОБА_7 є особою схильною до антисоціальної поведінки та вирішення спірних конфліктів з застосуванням насильства та фізичної сили.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих розшукових дій, отримати висновки експертиз, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та його участь у процесуальних діях можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисту щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики, відсутності судимостей, заслуговують на увагу, однак жодним чином не спростовують встановлених ризиків та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час вчинення злочинів.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не слугують достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Апеляційні доводи щодо процесуальних порушень під час затримання підозрюваного, що виразились у різниці у часі спростовуються матеріалами справи. Так, згідно протоколу ОСОБА_7 затриманий на підставі ч. 3 ст. 208 КПК, 22 березня 2024 року о 18 годині 07 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 ( а.с. 65-66). Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол складено за участю двох понятих, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 , протокол підписаний сторонами та будь-яких зауважень чи доповнень останні не мали, у зв`язку з чим твердження захисту про те, що протиправні дії були фактично припинені о 15 годині 30 хвилин ґрунтуються лише на припущеннях.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя не визначаючи заставу діяв відповідно до зазначених вимог закону, через що апеляційні доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177-178, 183, 200, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000262 від 12.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4