Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2024 року м. Рівне

Справа № 557/429/22

Провадження № 11-кп/4815/105/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000031 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Гошанського районного суду Рівненської області від 13 липня 2023 року стосовно

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Глибочок Гощанського району Рівненської області, громадянина України. раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 122 КК на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 цього Кодексу.

Також судом частково задоволено цивільний позов ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 162 грн. майнової шкоди та 10 000 грн. компенсації моральної шкоди.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тім, що він 07 квітня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи на території державного магазину, який розташований на АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_5 , умисно наніс ОСОБА_5 один удар рукою в ділянку лівої кисті, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу ІV п`ясної кістки із зміщенням, закритого частково внутрішнього-суглобного перелому ІІІ п`ясної кістки із зміщенням, забою м`яких тканин лівої кисті, які, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12 від 11 квітня 2022 року, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить цей вирок скасувати та виправдати його за ч.1 ст. 122 КК на підставі ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення та відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, а цивільний позов потерпілого - залишити без розгляду.

На обґрунтування цих вимог вказав, що місцевим судом не досліджено жодного доказу, який би вказував на причинний зв`язок між діянням обвинуваченого та наслідками у виді середньої тяжкості тілесного ушкодження у потерпілого. Вважає, що вирок ґрунтується виключно на показаннях потерпілого, адже допитані судом свідки не були безпосередніми очевидцями нанесення удару потерпілому.

Також вказав, що дані, внесені у протокол слідчого експерименту, не відповідають відтвореним обставинам. Зазначив, що в ході досудового розслідування не було проведено жодних судових експертиз стосовно встановлення наявності на руках обвинуваченого слідів від нанесеного удару та не досліджувалось питання щодо можливості отримання ОСОБА_5 цього тілесного ушкодження внаслідок попадання палицею, якою він розмахував, намагаючись дістати ОСОБА_6 . Не враховано судом і ту обставину, що потерпілий звернувся до лікарні лише наступного дня.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_9 щодо законності оскаржуваного вироку та залишення його без змін, потерпілого ОСОБА_5 , який просив відмовити в апеляційних вимогах обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи цієї скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Частина 3 ст. 404 КПК передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, сторона захисту, ставлячи вимогу про скасування цього вироку та виправдання обвинуваченого, просячи надати іншу оцінку доказам, встановленим місцевим судом, не заявляла клопотання про повторне дослідження доказів, з посиланням на обставини, передбачені ч.3 ст. 404 КПК, для такого дослідження.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема журналів судових засідань, колегією суддів не встановлено, що суд першої інстанції допустив істотні порушення при дослідженні доказів чи допиті свідків. Водночас, незгода сторони захисту із висновками суду, зробленими на підставі досліджених доказів, не є підставою для повторного дослідження тих самих доказів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приймає до уваги докази, безпосередньо досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду, не даючи їм іншої оцінки, ніж надав суд.

Зокрема, під час допиту у суді першої інстанції, потерпілий суду пояснив, що 07 квітня 2022 року десь о 13 год. біля магазину у с.Жаврів у нього виник конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_6 , у ході якого ОСОБА_6 наніс йому один удар. Вказав, що на його переконання, обвинувачений хотів вдарити його в обличчя, однак, зважаючи на те, що він двома руками заблокував удар, тому він влучив йому у кисть лівої руки. Потерпілий зазначив, що удар був різкий та сильний, він відчув у руці біль, а зайшовши до магазину помітив, що рука дуже напухла.

Свої показання потерпілий ОСОБА_5 підтримав під час апеляційного розгляду, підтвердивши спричинення йому в результаті даного злочину моральної шкоди.

Вказані показання потерпілого щодо обставин спричинення йому обвинуваченим тілесного ушкодження об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у цьому провадженні.

Так, під час проведення слідчого експерименту 27 квітня 2022 року потерпілий розповів та відтворив за допомогою статиста механізм нанесення йому ОСОБА_6 удару, що стверджується відповідним протоколом проведення слідчого експерименту, який було досліджено місцевим судом.

Згідно висновку експерта №12 від 11.04.2022, за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу ІV п`ясної кістки із зміщенням, закритого частково внутрішнього-суглобного перелому ІІІ п`ясної кістки зі зміщенням, забою м`яких тканин лівої кисті, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Вказані тілесні ушкодженні виникли не менше як від однієї травматичної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею.

Результати цього висновку експертизи підтвердив у місцевому суді судово-медичний експерт ОСОБА_10 та вказав, що зазначені тілесні ушкодження могли виникнути як від удару рукою, так і від удару палицею.

При цьому, як слушно зазначив місцевий суд, «Інструкція про проведення судово-медичних експертиз», затверджена Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, не передбачає обов`язкової присутності обвинуваченого чи іншої особи при проведенні судово-медичної експертизи. При цьому, з матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 заявлялось клопотання про участь при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 .

Допитана місцевим судом свідок ОСОБА_11 , яка працює у даному магазину продавцем, показала, що у квітні 2022 року приблизно о 13 год., знаходячись на своєму робочому місці, чула словесну перепалку між обвинуваченим та потерпілим, після якої до магазину зайшов ОСОБА_5 та показав їй, що у нього напухає палець. Водночас, свідок не змогла однозначно вказати, яку руку праву чи ліву їй показував потерпілий.

Окрім того, цим судом було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який, в присутності двох понятих, добровільно розповів та відтворив за допомогою статиста механізм нанесення ним удару потерпілу ОСОБА_5 . При цьому, жодних зауважень чи доповнень від учасників слідчого експерименту не надходило.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_12 , який був понятим при проведенні зазначеного слідчого експерименту, підтвердив хід цієї слідчої дії, зазначивши, що протокол складався у присутності ОСОБА_6 , був йому зачитаний та ним же підписаний.

Таким чином, досліджені місцевим судом докази у своїй сукупності об`єктивно підтверджують наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК, а саме умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Водночас, доводи обвинуваченого щодо отримання потерпілим вказаного тілесного ушкодження внаслідок удару палицею, якою він сам і розмахував, колегія суддів розцінює як версію захисту, спрямовану на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та яка не знайшла жодного підтвердження як за результатами розгляду у суді першої інстанції, та і під час апеляційного перегляду.

Також колегія суддів визнає, що при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 місцевим судом у відповідності до приписів норм кримінально-процесуального, цивільного і цивільно-процесуального законодавства враховано обставини заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому матеріальної та моральної шкоди.

З огляду на викладене, слід прийти висновку, що вказаний вирок є законним обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог як кримінального процесуального законодавства, так і вимог закону про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Гощанського районного суду Рівненської області від 13 липня 2023 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3