Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2318/24
Провадження № 1-кс/644/427/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України.

Вивчивши скаргу, суд вважає, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 24 КПК України також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження, відповідно до норм ст.8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засада верховенства права є загальнообов`язковою нормою кримінального провадження найвищого рівня, оскільки вона охоплює не лише провадження в справах про вчинення кримінальних правопорушень, а й сучасний правопорядок України в цілому, її дія поширюється на всі органи державної влади, їх службових осіб у всіх сферах діяльності - нормотворчій, правоохоронній, правозастосовчій. Частина 1 ст. 8 Конституції України констатує, що в Україні визнається і діє принцип (засада) верховенства права. Тож ця засада має конституційний характер і за своїм змістом охоплює комплекс національних інститутів, правових механізмів та процедур, які є обов`язковими для того, аби особа мала можливість захистити свої права, свободи і законні інтереси від сваволі з боку держави (її органів і службових осіб) та зберегти свою гідність.

Частиною 1 ст. 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Також ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Конституції України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Тобто згідно з Конституцією України, КПК України і зазначеними законами України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від 14 липня 2021 року № 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч. 6 ст. 13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Частинами 1, 2 ст. 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому за змістом ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

З огляду на зазначене, скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.09.2022 року (справа № 521/12324/18) та є обов`язковим для інших судів.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони вільно володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч. 3 ст. 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншин (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.

При цьому процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

Переклад таких документів надає можливість слідчому судді чи суду з`ясувати наявність в особи, яка звертається, прав на таке звернення, а також перевірити дотримання нею передбачених КПК вимог щодо змісту документа і його додатків, адже право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (п. 37 рішення Європейського Суду з прав людини від18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)).

Суд зазначає, що отримавши скаргу ОСОБА_2 , складену іноземною мовою, не дало змогу слідчому судді перевірити її на відповідність ст. 303,304 КПК, а саме з`ясувати чи зазначені у скарзі оскаржувана дія чи бездіяльність органу досудового розслідування та якого саме органу досудового розслідування, вимоги особи, яка подає скаргу, та її обґрунтування із зазначенням того, у чому саме полягає бездіяльність органу досудового розслідування, чи дотримано строки звернення з такою скаргою.

Таким чином, при оскарженні дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, в порядку ст.303 КПК України, скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову, що надасть суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає таку скаргу і визначитися щодо прийняття скарги до провадження або повернення чи відмовити у відкритті провадження за такою скаргою.

Подана ОСОБА_2 скарга, яка викладена іноземною мовою, є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом, оскільки до прийняття скарги до розгляду, слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що заявнику ОСОБА_2 необхідно подати скаргу українською або іншою мовою, але разом із перекладом на українську.

Зважаючи на наведене та з урахуванням положень КПК України, скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-306 КПК України , слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2021 року про закриття кримінального провадження №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, зазначених ухвалі суду - 5 днів з дня отримання ним копії ухвали суду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі не усунення недоліків скарги у встановлений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали про залишення скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1