Справа №303/3293/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000049 від 12.03.2014 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Крайня Мартинка Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працюючи на посадах оперуповноважених карного розшуку спеціальної міліції Мукачівського МВ (з обслуговування міста Мукачева та Мукачівського району) УМВС України у Закарпатській області, перший згідно наказу начальника УМВС України в Закарпатській області від 26.04.2013 року за № 87 о/с, а другий згідно наказу начальника УМВС України в Закарпатській області від 31.07.2012 року № 170 о/с, обидва, маючи спеціальні звання лейтенанта міліції, будучи представниками влади та службовими особами правоохоронного органу - міліції, яка згідно Закону України «Про міліцію» є державним озброєним органом виконавчої влади, що уповноважений забезпечувати захист прав, свобод і законних інтересів громадян, запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та їх припиняти, грубо ігноруючи ці обов`язки, використовуючи надану їм владу та службові повноваження всупереч інтересам служби, протиправно, діючи на підставі письмового доручення слідчого від 03.03.2014 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000574, в період із 04 по 22 березня 2014 року, діючи за попередньою змовою групою осіб заволоділи чужим майном шляхом обману (шахрайство) за наступних обставин.

Так, 02 березня 2014 року о 02 год. 15 хв. на спеціальну телефонну лінію "102" чергової частини Мукачівського міськвідділу міліції надійшло повідомлення чергового лікаря Мукачівської обласної дитячої лікарні про те, що цієї ж ночі каретою швидкої медичної допомоги до лікарні доставлено неповнолітню ОСОБА_8 , 1997 року народження, мешканку АДРЕСА_4 , з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку та гематома потиличної ділянки голови. Цього ж дня слідчим слідчого відділу Мукачівського міськвідділу міліції ОСОБА_9 за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000574 та розпочато досудове розслідування за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

04 березня 2014 року оперуповноважені карного розшуку Мукачівського МВ (з обслуговування міста Мукачева та Мукачівського району) УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ході виконання письмового доручення слідчого ОСОБА_9 №36/6/612 від 03 березня 2014 року, наданому на підставі ст.40 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, а саме на встановлення особи Добранського Вадима та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, встановивши, що до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , а також те, що обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 слідству не були відомі, вирішивши використати вказану ситуацію у власних корисливих цілях, приїхали до місця проживання останнього.

Дізнавшись, що ОСОБА_10 немає вдома, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи владу та своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, які полягали у особистому протиправному збагаченні, проводячи слідчі дії відповідно до частин першої та другої ст.41 КПК України у вказаному провадженні, повідомили ОСОБА_4 , що за причетність до спричинення неповнолітній ОСОБА_8 тяжкої травми голови ОСОБА_10 притягнуть до кримінальної відповідальності та засудять до реальної міри покарання.

В подальшому, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що в силу покладених на них службових обов`язків у них були відсутні службові повноваження щодо непритягнення до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_10 та невідбуття ним реальної міри покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення поставили вимогу ОСОБА_4 сплатити їм грошову винагороду у розмірі 50 000 грн.

Переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, 10 березня 2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті №64, що знаходиться на третьому поверсі адміністративної будівлі Мукачівського міськвідділу міліції, за адресою : м.Мукачево, вул.Ярослава Мудрого, 8, проводячи згідно вказаного письмового доручення слідчого ОСОБА_9 допит свідка ОСОБА_4 , запевнили останню, що за умови сплати їм неправомірної вигоди, вони знищать всі зібрані ними матеріали доручення і напишуть рапорт про неможливість встановлення осіб причетних до вчинення даного злочину, внаслідок чого кримінальне провадження підлягатиме закриттю, на що ОСОБА_4 була змушена погодитися, оскільки не бажала для свого сина негативних наслідків у вигляді притягнення його до кримінальної відповідальності та відбуття ним реальної міри покарання, при цьому, попросила їх зменшити розмір неправомірної вигоди до 25 000 грн. У подальшому, 11 березня 2014 року близько 15 год. хв. ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , реалізовуючи свої злочинні наміри, знаходячись неподалік місця проживання ОСОБА_4 , на перехресті вулиць Горького та І. Франка в с.Нові Лучки Мукачівського району, попередньо домовившись про зустріч, одержали частину обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 5 000 грн., які ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_5 поклала у належний йому поліетиленовий пакет, при цьому, на прохання останньої, погодилися ще зменшити розмір обумовленої суми неправомірної вигоди до 20 000 грн.

В подальшому, 22 березня 2014 року близько 12 години, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , бажаючи реалізувати свої злочинні наміри до кінця, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою протиправного особистого збагачення, знаходячись неподалік місця проживання ОСОБА_4 на перехресті вулиць Горького та Івана Франка в с.Нові Лучки Мукачівського району, попередньо домовившись про зустріч, одержали від останньої решту обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 15 000 грн., які ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_6 поклала у належний останньому поліетиленовий пакет. У подальшому, цього ж дня о 12 год. 20 хв. по вул. Графа Шенборна в м. Мукачеві ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 були затримані працівниками УСБ України в Закарпатській області і в них було виявлено та вилучено ідентифіковані (помічені) грошові кошти, які передала їм ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину у інкримінованому їм досудовим слідством кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України, не визнали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 03.03.2014 року йому поступило на виконання доручення слідчого ОСОБА_9 в кримінальному провадженні за фактом отримання тілесних ушкоджень у звязку із ДТП, яке трапилося у с.Домбоки. В ході виконання вказаного доручення вони прийшли допитати потерпілу ОСОБА_8 , яка після отримання тілесних ушкоджень перебувала у лікарні, але допитати її не вдалося, оскільки остання знаходилася без свідомості. В подальшому було встановлено особу, яка мала відношення до даного ДТП - ОСОБА_10 . Прибувши у с. Н.Лучки за місцем проживання ОСОБА_10 , до них вийшла його мама ОСОБА_4 та повідомила що її син поїхав у місто Київ на заробітки. Вони попросили її повідомити сину щодо необхідності прибуття до місця проживання для надання пояснень. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся додому та прибув у міськвідділ для надання пояснення. Надалі ним та ОСОБА_6 було відібрано пояснення від свідків та потерпілої. 22.03.2014 він разом з ОСОБА_6 поїхали у с. Н.Лучки, щоб полагодити йому автомобіль, де на перехресті вул. Горького та Франка, в той час як вони спілкувались зі знайомим, до автомобіля підійшла ОСОБА_4 та почала запитувати з приводу справи її сина, на що вони відповіли, що справа передана на виконання слідчому та вони ніякого відношення до неї більше не мають. Надалі вони відправились по службі на виклик в село Горонда. Завершивши всі справи та повертаючись у міськвідділ, їм перегородила дорогу машина, вибігли невідомі особи у масках та цивільному одязі, витягли їх із автомобіля, побили, після чого він на якийсь час втратив свідомість. В подальшому працівники правоохоронних органів почали проводити слідчі дії. В потерпілої ОСОБА_4 він з ОСОБА_6 був лише один раз, про те, що вона має сплатити їм якусь суму не говорили. Яким чином у нього з`явились вилучені працівниками УСБУ грошові купюри пояснити не може.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що вони разом з ОСОБА_5 отримали письмове доручення від слідчого ОСОБА_9 від 03.03 2014 року, у ході виконання якого прибули до лікарні, щоб поспілкуватися із потерпілою ОСОБА_8 . Це зробити їм не вдалось, оскільки потерпіла знаходилась у реанімаційному відділенні. Після цього, продовжуючи виконувати доручення, вони відправились за адресою громадянина ОСОБА_10 для його допиту. За вказаною адресою перебувала громадянка ОСОБА_4 - матір ОСОБА_10 . Повідомивши громадянці ОСОБА_4 , що вони виконують доручення слідчого щодо допиту ОСОБА_10 , який вчинив ДТП, у результаті якого постраждала дівчина. ОСОБА_4 повідомила, що її сина немає вдома у зв`язку з його від`їздом до Київської області на заробітки, зобовязалася із ним зв`язатися та особисто привести до відділу міліції для допиту, про ніякі кошти вони з нею не говорили.

06.03.2014 року їм стало відомо, що громадянка ОСОБА_8 прийшла до свідомості, після чого вони допитали останню у присутності її матері. Приблизно 6 чи 7 березня 2014 року ОСОБА_5 зателефонувала громадянка ОСОБА_4 та повідомила про повернення її сина ОСОБА_10 . В подальшому він особисто допитав ОСОБА_10 . Виконавши доручення слідого ОСОБА_9 , зібрані матеріали були направлені останньому 17 березня 2014 року.

22.03.2014, попередньо домовившись з ОСОБА_5 , вони поїхали до автослюсара у с.Н.Лучки щоб полагодити автомобіль його батька ОСОБА_11 . Залишивши машину у майстра, вони вийшли на вулицю випити каву, в той час як до них підійшла ОСОБА_4 та почала запитувати про хід справи її сина, на що вони повідомили, що більше не мають ніякого відношення до вказаної справи, оскільки доручення ними виконане та здане слідчому, після чого вона ще трохи постояла і пішла у невідомому йому напрямку. Забравши автомобіль від автомайстра та проїжджаючи по вул. І.Франка біля свого будинку їх зупинила громадянка ОСОБА_4 та повідомила, що хоче їм щось показати. Повернулась до свого будинку, через декілька хвилин вона вийшла та підійшла до їх автомобіля, тримаючи в руках щось замотане в згорток, та намагалась залишити це йому у машині, на що він сказав, щоб вона відійшла. Після цього він побачив попереду на перехресті свого знайомого та вирішив до нього під`їхати, щоб поспілкуватись. В ході розмови до автомобіля підійшла ОСОБА_4 та почала запитувати, що буде з її сином, на що він відповів, що це від нього не залежить. Ніяких речей до автомобіля вона не передавала.

Завершивши свої справи, близько обідньої пори того ж дня вони повернулись до м.Мукачево, де на вул. Графа фон Шенборна їм назустріч виїхали автомобілі, заблокувавши його автомобіль. Для униканення аварійної ситуації він одразу зупинив автомобіль, після чого з транспортних засобів вибігли люди у цивільному одязі та масках, які нічого не пояснюючи, витягли його та ОСОБА_5 з автомобіля та почали наносити удари, після чого він на деякий час втратив свідомість. Прийшовши до тями, йому було повідомлено про те, що він затриманий. В подальшому його запросили до мікроавтобуса синього кольору, де працівники правоохоронних органів зробили змиви із рук, попросили показати весь вміст кишень. Витягнувши все з кишень, він повідомив, що має близько 500 грн., після чого відеокамери були виключені, його відвели у сторону та почали погрожувати. В подальшому його запросили до мікроавтобуса, зайшовши до якого він побачив, що грошові кошти вже були розкладені, надалі проводився огляд автомобіля його батька. В ході проведення затримання та слідчих дій вони вимагали швидку допомогу та юридичну допомогу, на що їм було відмовлено.

Суд критично ставиться до показів обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , допитаних в судовому засіданні, оскільки їх покази не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, повністю спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, і розглядає останні як спосіб захисту та спробу уникнути від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 04 березня 2014 року до її будинку прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , запитали чи тут проживає ОСОБА_10 , розповіли їй, що сталась дорожньо-транспортна пригода і вони можуть допомогти їй вирішити цю проблему, оскільки в цій аварії є постраждала. В приміщенні відділу міліції м.Мукачево ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили їй, що за вчинене ДТП її син ОСОБА_10 «сяде» у вязницю. На її прохання допомогти сину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили їй, що можуть повпливати на те, щоб її сина не притягували до кримінальної відповідальності та пообіцяли знищити матеріали справи, попросивши від неї за це 50 тис. грн. Таких грошей в неї не було, тому вона взяла кредит, а частину позичила. За порадою її сина ОСОБА_10 вона зателефонувала до СБУ та розповіла про цю ситуацію. Грошові кошти, які були оглянуті працівниками СБУ, вона передавала обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 два рази, на одному і тому ж місці в с. Н.Лучки на перехресті вулиць Горького та Франка, першого разу 5 тис. грн, другого разу 15 тис. грн. В момент передачі грошових коштів обвинувачені перебували в автомобілі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що весною 2014 року її дочка ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 потрапила у ДТП, внаслідок чого отримала черепно-мозкову травму. У той час, як її дочка перебувала у лікарні, до останньої у її присутності приходили відбирати пояснення працівники поліції. Про те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимагають грошові кошти від ОСОБА_4 дізналась з її слів згодом.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приходиди до неї в середині березня 2014 року у звязку з ДТП, у яке вона потрапила разом з ОСОБА_10 . Про те, що від ОСОБА_10 працівники міліції вимагають кошти, дізналась від своєї матері.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що катаючись на мопеді із ОСОБА_8 в с.Домбоки, потрапили в ДТП, після чого він попросив свого друга відвезти останню до лікарні. В подальшому, перебуваючи у місті Львові, йому почали телефонувати мама та працівники поліції. Повернувшись додому, зі слів матері він дізнався, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для того, щоб закрити кримінальну справу щодо нього, вимагають від неї 5 тис. доларів США, що на той час за курсом становило 50 тис. грн. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приблизно 4-5 разів навідувались до них додому. Були випадки, коли телефонували вночі з приводу грошей. Зміст розмов йому переказувала мати.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_5 він працював в одному кабінеті, в останнього та ОСОБА_6 не було доступу до кримінальної справи з приводу отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , оскільки така перебувала у слідчого ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в 2014 році працював слідчим Мукачівського відділу міліції. Керівництвом слідчого відділу, а саме ОСОБА_15 , в березні цього ж року на нього були розписані матеріали по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Ним було дане доручення в порядку ст. 40 КПК України оперативним працівникам карного розшуку щодо встановлення осіб, причетних до дорожньо-транспортної пригоди з потерпілою ОСОБА_8 , внаслідок яких остання отримала тілесні ушкодження. Доручення було виконане в строк. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли ніяким чином вплинути на його рішення по кримінальній справі, так як він самостійно приймав рішення щодо проведення тих чи інших слідчих дій. На момент затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріали справи перебували в прокуратурі Мукачівського району на вивченні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 22 березня 2014 року йому зателефонували з невідомого номеру, це був працівник СБУ, який сказав приїхати на місце затримання його сина ОСОБА_6 . Приїхавши, він побачив, що в його автомобілі розбиті вікна з боку водія, а його син ОСОБА_6 та ОСОБА_5 лежали в болоті. Працівники СБУ попросили його сказати сину, щоб той говорив те, що йому пропонують. Він підійшов до сина та сказав щоб той говорив правду. Після цього в нього попросили дозвіл на огляд автомобіля, на що він погодився. Надалі був проведений огляд належного йому автомобіля. Також він просив викликати сину швидку допомогу та адвоката, в чому йому було відмовлено.

Вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стверджується також: заявою ОСОБА_4 від 12.03.2014 року до заступника начальника УСБ України в Закарпатській області, відповідно до якої остання просить перевірити факт вимагання від неї оперуповноваженими Мукачівського МВ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди за сприяння у вирішенні питання щодо не притягнення її сина ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності; протоколом про вручення спеціальних технічних засобів від 19.03.2014 року, згідно якого старший оперуповноважений ВБКОЗ УСБ України в Закарпатській області у присутності понятих вручив потерпілій ОСОБА_4 спеціальні технічні засоби для аудіозапису розмови з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; протоколом отримання грошових коштів від 22.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_4 передала грошові кошти старшому оперуповноваженому ВБКОЗ УСБ України в Закарпатській області в сумі 15 000 гривень, які за її словами вимагають від неї в якості неправомірної вигоди оперуповноважені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з зазначенням серійних номерів переданих купюр та доданими їх копіями; протоколом про вручення спеціальних технічних засобів від 22.03.2014 року, згідно якого старший оперуповноважений ВБКОЗ УСБ України в Закарпатській області у присутності понятих вручив потерпілій ОСОБА_4 спеціальні технічні засоби для аудіозапису розмови з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 22.03.2014 року, згідно якого старшим оперуповноваженим ВБКОЗ УСБ України в Закарпатській області з метою фіксації та документування протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 були вручені грошові кошти в сумі 15 000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень, із зазначенням серійних номерів, які за допомогою спеціального невидимого барвника «Маркер» були помічені позначкою «X» та оброблено аерозолем «Промінь-1».

Згідно протоколу огляду місця події від 22.03.2014 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявлено та вилучено частину неправомірної вигоди - грошові кошти в розмірі 9800 грн. у ОСОБА_5 та 5000 грн. у ОСОБА_6 , оглядом яких встановлено, що саме ці грошові кошти, згідно протоколу помічення та вручення грошових коштів від 22.03.2014 були передані ОСОБА_4 з умовними написами «X» - хабар, на кожній купюрі та нашаруванням спеціальної хімічної речовини. Також вилучено мобільні телефони підозрюваних та їх записники. Крім того, на руках ОСОБА_5 і ОСОБА_16 виявлено характерне світіння спеціальної хімічної речовини у променях ультрафіолетового світла. Вказане підтверджує факт вимагання та отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від ОСОБА_4 частини неправомірної вигоди в сумі 15 000 грн. за непритягнення до кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 22.03.2014 року - приміщення АЗС «Народна» по вул. Графа фон Шенборна, 108 в м.Мукачево, відповідно до якого касиром було добровільно видано з каси всі купюри номіналом 200 гривень, серед яких виявлено та вилучено одну купюру номіналом 200 гривень з серійним номером ЄЯ 4339091, у правому верхньому кутку якої у світлі ультрафіолетового проміння видно умовну позначку «Х» та світіння жовтого кольору у вигляді потертостей та множинних крапок.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.03.2014 року - службового кабінету ОСОБА_5 за адресою м.Мукачево, вул. Я.Мудрого, 8 було виявлено та вилучено матеріали виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доручення слідчого ОСОБА_9 в порядку ст. 40 КПК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стверджується також копією матеріалів кримінального провадження №0000574 від 02.03.2014 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, серед яких наявне, зокрема, доручення слідчого ОСОБА_9 від 03.03.2014 року за № 36/61/612, надане в порядку ст.40 КПК України, згідно якого працівникам СКР Мукачівського міськвідділу міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 «доручено та уповноважено проведення комплексу слідчих та розшукових дій з метою документування та розкриття вказаного злочину», а саме: вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілій ОСОБА_8 , допиту останньої в якості потерпілої, встановлення та допиту Добранського Вадима, встановлення та допиту можливих свідків події, направлення запиту до Мукачівської ОДЛ щодо діагнозу ОСОБА_8 та стану здоров`я останньої, надання мотивованої відповіді разом з матеріалами, які отримані в ході виконання доручення; протоколи допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , письмовими поясненнями ОСОБА_10 , відібраними та проведеними оперуповноваженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вищезазначені копії документів підтверджують факт виконання працівниками СКР ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доручення слідчого, в ході виконання якого відповідно до ст.ст.40, 41 КПК України вони користувалися повноваженнями слідчих, за переліком вказних у дорученні слідчих та розшукових дій, який був вичерпним, та не могли приймати процесуальні рішення, впливати будь-яким чином на слідчого, прокурора чи в подальшому на суддю та вживати заходи за своїм службовим становищем щодо не притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності.

Протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації із транспортних телекомунікаційних мереж від 24.03.2014 року, яким підтверджено факти телефонних розмов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період 14.03.2014 - 21.03.2014 року з приводу планування одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення НСРД - візуального спостереження за особами від 24.03.2014 року, в ході якого підтверджено маршрути слідування 19.03.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі «ДЕУ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 до с.В.Лучки Мукачівського району та 22.03.2014 року до АДРЕСА_6 , де до них підійшла ОСОБА_4 та почала спілкуватись. Через декілька хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проїхали близько 100 метрів та зупинились на перехресті вулиць І.Франка та Горького, де через хвилину до них підійшла ОСОБА_4 , продовжила розмову та передала «щось» у салон автомобіля; протоколом за результатами проведення НСРД - аудіо - відеоконтролю особи від 24.03.2014 року, яким підтверджено факти зустрічей 19.03.2014 року по 22.03.2014 року ОСОБА_4 , із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розмов з приводу передачі грошових коштів у якості решти неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. за не притягнення її сина ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, а також безпосередньої передачі їм неправомірної вигоди 22.03.2014 року; протоколом огляду від 02.04.2014 року компакт-диску добровільно наданого потерпілою ОСОБА_4 , під час написання заяви до УСБУ в Закарпатській області, який підтверджує зміст розмови між ОСОБА_4 та працівниками СКР ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час якої останні поставили вимогу про передачу їм грошових коштів у якості неправомірної вигоди за непритягнення її сина ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, та факт передачі останнім 5000 грн. При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запевняють що вони справу закриють і що з її сином все буде добре, та нагадують потерпілій про необхідність розрахуватися з ними (т.2 а.с.207-210); протоколом огляду від 02.04.2014 мобільного телефону ОСОБА_6 марки «Nokia» із ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка НОМЕР_3 , що підтверджує факт здійснення останнім телефонних дзвінків саме із цього мобільного телефону; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 марки «Vodafone» з ІМЕІ НОМЕР_4 , в якому встановлена сім-картка НОМЕР_5 , що підтверджує, що останній здійснював телефонні дзвінки саме із цього мобільного телефону; висновком криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин від 20.05.2014 року №1168, згідно якого спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхнях ватних дисків з допомогою яких зроблено сухі змиви із долоней рук ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на гривневих банкнотах на загальну суму 15 000 гривень, та належних підозрюваним джинсових штанах та куртках мають спільні родові ознаки із наданими зразками спеціальних хімічних речовин. За протоколами затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 22.03.2024 під час особистих обшуків на куртках та джинсових штанах останніх виявлені сліди нашарування спеціальної хімічної речовини у вигляді потертостей, які під дією променів спеціальної лампи ультрафіолетового випромінення люмінесціюють жовтим кольором (т.6, а.с. 49-56). Вказане підтверджує факт вимагання та отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 20 000 тис. грн. в якості неправомірної вигоди; постановою прокурора від 13.03.2014 про використання під час проведення НСРД ідентифікованих (помічених) грошових коштів та залучення до їх проведення ОСОБА_4 ; двома відеокасетами марки «Panasonic» з серійними номерами 10 7213ES7AR, 10 7213ES7AR та 10 7213ES7AR із відеозаписом огляду місця події від, 22.03.2014 року, на яких зафіксовано виявлення та вилучення у підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 предмету неправомірної вигоди - грошових коштів в розмірі 15 000 грн., які згідно протоколу помічення та вручення грошових коштів від 22.03.2014 року були передані ОСОБА_4 , з умовними написами «X» на кожній купюрі та нашаруванням спеціальної хімічної речовини; оглянутими в судовому засіданні речовими доказами: грошовими коштами у розмірі 15 000 грн., що були вилучені у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22.03.2014 під час їх затримання в порядку ст. 208 ч. 4 КПК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про недопустимість доказів, суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

ОСОБА_4 12.03.2014 самостійно звернулась до УСБУ в Закарпатській області з приводу вчинення оперативними працівниками Мукачівського міськвідділу поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину, що стало підставою для початку досудового розслідування та проведення оперативно-розшукових заходів щодо отримання доказів про наявність в діях вищезазначених осіб складу кримінального правопорушення. Прокурором було прийнято рішення про проведення контролю за вчиненням злочину. За ухвалами слідчого судді Закарпатської області від 13.03.2014 були надані дозволи на проведення негласних слідчих розшукових дій, зокрема на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, проведення візуального спостереження та аудіо- відео контролю вчинення злочину за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що свідчать про те, що рішення про їх проведення було отримано у відповідності до вимог кримінального-процесуального закону (т. 2, а .с. 172, 193, 201).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про допущені протягом досудового розслідування порушення його прав на захист при його затриманні та проведенні огляду місця події 22.03.2014 по вул. Графа фон Шенборна в м.Мукачево спростовуються наступним.

Згідно протоколу затримання, складеного слідчим в ОВС слідчого відділу ОСОБА_19 , в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 о 12 год. 20 хв. було затримано ОСОБА_6 біля кафе по вул. Графа фон Шенборна, 49 в м.Мукачево в порядку ст. 208 ч. 4 КПК України, при цьому затриманому були роз`яснені права, передбачені ст. 42 ч. 3 КПК України (т. 6, а.с. 53-56).

Відповідно до ст.ст. 207, 208 КПК України затримання є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання. Відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому статтею 208 КПК, та під час її особистого обшуку не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону. Тому відсутність роз`яснення права на захисника в обставинах затримання і особистого обшуку не призвело до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.

За таких обставин суд вважає, що докази, які були отримані в ході особистих обшуків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після їх законного затримання за підозрою у вчиненні злочину є належними та допустимими.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові №204/6541/16-к від 15.06.2021.

Доводи захисника ОСОБА_7 про проведення слідчим прокуратури огляду у приміщенні АЗС "Народна", розташованого по вул. Графа фон Шенборна, 108 в м.Мукачево без ухвали слідчого судді спростовуються наявністю заяви-дозволу начальника АЗС "Народна" ОСОБА_22 на огляд приміщення АЗС та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2014 (т.6, а.с. 48, 63-64).

За клопотанням захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом неодноразово здійснювався виклик свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які приймали участь в якості понятих при складанні слідчим процесуальних документів - протоколів вручення спеціальних технічних засобів, про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2023 року було застосовано привід відносно вищезазначених свідків, який не було виконано. Згідно повідомлень начальника ВП №1 Ужгородського РУП №3668/106/25/2-2023 від 11.05.2023 та №4195/106/25/2-2023 від 29.05.2023 в ході виконання приводу, здійснивши відвідування за місцем проживання ОСОБА_21 , останнього не було за вказаною адресою (т. 6, а.с.195-196, 207). Відповідно до рапорту ДОП ВП №1 Ужгородського РУП від 11.05.2023 останнім було опитано ОСОБА_23 , яка є матір`ю ОСОБА_21 , яка пояснила, що її син перебуває за кордоном (т. 6, а.с.197) Згідно рапорту начальника СКП ВП №1 Ужгородського РУП та письмових пояснень ОСОБА_23 від 29.05.2023 ОСОБА_21 31.03.2023 перетнув державний кордон України та виїхав до Угорщини (т. 6, а.с.208-209). На запити суду до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшли відповіді №7/1/6559 від 01.08.2023 та №1000 від 02.08.2023 про те, що ОСОБА_20 21.03.2023 призваний на службу по загальній мобілізації та направлений до військовї частини (т.6, а.с. 237, 239). Таким чином, судом було вжито всі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, суд враховує наступне.

ЄСПЛ наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п.150 остаточного рішення від 21 липня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

На переконання суду дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 невірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 368 КК України, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження такої кваліфікації дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідальність за злочин, передбачений ст.368 КК України, настає тільки за умови, якщо службова особа прийняла пропозицію чи обіцянку надати їй неправомірну вигоду або одержала таку вигоду за вчинення чи невчинення в інтересах того, хто її пропонує чи надає, або третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Системний аналіз імперативних правових норм КПК України, зокрема, п.8 ч.2 ст.40, п.9 ч.2 ст.36, ст.284 КПК України, вказує, що особами, які наділені правом закриття кримінального провадження є виключно, слідчий, прокурор та суд.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Оперативний підрозділ не є суб`єктом доказування та не причетний до процесу доказування у кримінальному провадженні. Проведення слідчих дій як спосіб збирання доказів є прерогативою виключно слідчого або прокурора.

З врахуванням наведенного, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в силу покладених на них службових повноважень та функціональних обов`язків як оперуповноважених Мукачівського відділу міліції були відсутні відповідні службові повноваження для прийняття остаточного процессуального рішення по кримінальному провадженню № 0000574, про що вони не повідомили ОСОБА_4 , маючи на меті заволодіти її грошовими коштами шляхом обману з використанням службових повноважень, всупереч інтересам служби.

За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 337 ч.3 КПК України, суд вважає необхідним перекваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі ст. 368 ч. 4 на ст.ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (шахрайство); зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним інтересам.

В процесі вчинення шахрайських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 використовували своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди потерпілій ОСОБА_4 та державним інтересам у виді підриву авторитету правоохоронних органів.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, що мають на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання та попередньої служби в правоохоронних органах характеризуються позитивно, раніше не судимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч.1 ст. 364 КК України та ч.2 ст. 190 КК України із визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах зі сплатою штрафу та спеціальною конфіскацією.

Згідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст.49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України слід конфіскувати у власність держави як засоби, використані під час вчинення кримінального правопорушення мобільні телефони марки «Vodafone» разом з сім-карткою № НОМЕР_5 та «Nokia 302» разом з сім-карткою № НОМЕР_3 .

Процесуальні витрати по справі слід стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 364 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки зі сплатою штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. та спеціальною конфіскацією.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки зі сплатою штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. та спеціальною конфіскацією.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання. У строк відбуття покарання зарахувати строк затримання з 22.03.2014 року по 24.03.2014 року включно із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді застави.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 ч. 2, 364 ч. 1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 364 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки зі сплатою штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. та спеціальною конфіскацією.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки зі сплатою штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. та спеціальною конфіскацією.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання. У строк відбуття покарання зарахувати строк затримання з 22.03.2014 року по 24.03.2014 року включно із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді застави.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Речові докази: грошові кошти в сумі 15 000 гривень, які знаходяться у філії АТ Укрексімбанк в м.Ужгороді повернути за належністю ОСОБА_4 ; записник коричневого кольору, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження Ї повернути ОСОБА_5 , записник синього кольору з надписом МВС України Державна служба охорони, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - повернути за належністю ОСОБА_6 .

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави як засоби, використані під час вчинення кримінального правопорушення мобільні телефони марки «Vodafone» разом з сім-карткою № НОМЕР_5 та «Nokia 302» разом з сім-карткою № НОМЕР_3 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_7 , на користь держави судові витрати в розмірі 3 700 грн. 00 коп. за проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №1168 від 20.05.2014.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1