Справа № 446/761/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 13.03.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Яричів, Кам`янка -Бузького району, Львівської області, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20 листопада 2023 року Кам`янка-Бузьким районний судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та засуджено до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

28.12.2023 до Львівського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області надійшов на виконання вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2023 у справі № 446/2678/23 та цього ж дня ОСОБА_3 поставлений на облік в уповноваженому органі з питань пробації як особа засуджена до покарання у виді громадських робіт.

02.01.2024 ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування встановленого вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20.11.2023 покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України й вручено направлення до Новояричівської селищної ради, для відпрацювання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт, відповідно до якого, початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 03 січня 2024 року.

08.01.2024 на підставі розпорядження голови Новояричівської селищної ради ОСОБА_5 , ОСОБА_3 прийнятий для відбування громадських робіт, де під особистий підпис ознайомлений із графіком відбування громадських робіт на січень 2024 року та 01.02.2024 із графіком відбування громадських робіт на лютий 2024 року.

Однак, засуджений ОСОБА_3 усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду та маючи реальну можливість його відбути, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. ст. 9, 37, ч. 3 ст. 40 КВК України, знаючи порядок та умови відбування покарання, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у невиході більше двох разів протягом місяця на відпрацювання громадських робіт без поважних на це причин, а саме у період з 01 лютого 2024 року по 16 лютого 2024 року, не відпрацювавши за вказаний період жодної години згідно графіку відбування громадських робіт на лютий 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженим від відбування громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.09.2022 було призначено покарання у виді громадських робіт. Після вступу вироку в законну силу він приступив до відбування покарання, проте в подальшому призначені громадські роботи не відбув без поважних причин. На даний час повністю відбув покарання у виді громадських робіт та жаліє про вчинене, щиро розкаявся та просив його суворо не карати,

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом при призначенні покарання також враховується те, що ОСОБА_3 05.04.2024 відбув покарання у виді громадських робіт повністю та 09.04.2024 знятий з обліку уповноваженого органу з питань пробації.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, розлучений, має двох неповнолітніх дітей.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також з врахуванням сукупності обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 немає офіційного працевлаштування, суд вважає за необхідне покласти на нього додатковий обов`язок: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), що на думку суду буде максимально сприяти досягненню мети покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів вирішити до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Речові докази: матеріали особової справи № 13/2023 стосовно ОСОБА_3 на 39 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1