Справа № 583/3853/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 10 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд, Узбекистан, не працюючого, не маючого постійного місця проживання, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 (гаражний кооператив «Старт», гараж № НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ), раніше судимого:

-вироком Ленінського районного суду АР Крим від 12 січня 2000 року за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-вироком Ленінського районного суду АР Крим від 17 грудня 2002 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років;

-вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 27 серпня 2009 року за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, звільнений по відбуттю строку покарання 27.01.2016 року;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2019 року за ч.2 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою суду від 15.02.2021 року звільнений від відбування покарання;

-вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області 07 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з погодженим прокурором клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області знаходиться зазначене кримінальне провадження, зокрема за обгрунтованою підозрою останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину за вчинення яких передбачене покарання, може переховувати від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вислухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 10 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України.

27.06.2024 слідчим СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.07.2024 слідчим СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 63 від 19.04.2024 по речовому доказу, вилученому в ході огляду місця події, згідно з яким на поверхні речового доказу виявлено змішаний генетичний матеріал, що збігається з встановленим ДНК-профілем загиблого ОСОБА_6 , а також засудженого ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності, та визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, на даній стадії при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, який неодноразово судимий за тяжкі злочини, не має міцних соціальних зв`язків, без постійного місця проживання, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховуючи наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, існують законні підстави для застосування запобіжного заходу.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

На думку суду, тримання підозрюваного під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогам ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, в судовому засіданні доведено наявність обгрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

На переконання слідчого судді більш м`який запобіжний захід в даному випадку не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні з вищевикладених підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину слідчий суддя дійшов висновку не визначати заставу.

Строк дії ухвали встановити в межах строків досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 10.07.2024 року до 24 години 27.08.2024 року з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Дата закінчення дії ухвали 24 год. 27.08.2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1