КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 квітня 2024 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , та прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року, відносно,

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, громадянки України, працюючої на посаді викладача Університету митної справи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участі: захисника підозрюваної в режимі відеоконференцзв`язку прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, строком до 10 березня 2024 року, визначено заставу в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 302 800 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , та прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва 10 січня 2024 року. При цьому, захисник ОСОБА_5 просив постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі, а прокурор просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Також захисник ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги.

Захисник вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою з огляду на необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 .

Стверджує, що для даної стадії кримінального провадження судом не встановлено, як наявність складу злочину, так і відповідність дій ОСОБА_6 обставинам, визначеним у диспозиції статті інкримінованого їй особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану.

Вважає, що ненадання слідчим і прокурором жодного доказу причетності ОСОБА_6 до інкримінованого злочину у даному випадку свідчить про відсутність події злочину.

Зауважує, що будь-яких поглядів, які були б мотивом для допомоги державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора у ОСОБА_6 відсутні. Жодних дій, направлених на пособництво державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора, у тому числі за обставин, викладених у повідомлені про підозру, вона не вчиняла, ніколи і ні з ким про це попередньо не домовлялася, у тому числі з людьми, перерахованими у повідомлені про підозру.

ОСОБА_6 працювала на посаді головного експерта відділу маркетингу ТОВ «Українська Торгова дистрибуційна Компанія», до кола її обов`язків входило виключно відповідність зовнішнього вигляду готової продукції ліцензійним умовам; організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій не виконувала; підлеглих не мала, вказівок не надавала, завдань не ставила, їх виконання не контролювала, оскільки була рядовим працівником. ОСОБА_6 включали в значну кількість часів, тому під час спілкування в них звертала увагу лише на ті повідомлення і файли, які стосувалися безпосередньо її роботи, інші повідомлення у чаті не завжди читала і не відкривала.

Зазначає, що ОСОБА_6 не відомо, де виготовлялися і яким маршрутом доставлялися комплектуючі в Грузію на ТОВ «Ушба Дістіллері» для розливу продукції Глобал Спірітс, оскільки цей процес вона не організовувала, не контролювала і не супроводжувала, а питання пошуку і придбання комплектуючих належало до компетенції грузинського підприємства. Стверджує, що ОСОБА_10 чи інші особи не надавали підозрюваній вказівок на вчинення дій, пов`язаних із допомогою країні-агресору.

Наголошує на тому, що ОСОБА_6 в силу своїх функціональних обов`язків не могла замовляти жодних комплектуючих у підприємств російської федерації.

Зауважує, що слідчим не надано жодного документу, який би підтверджував конкретну суму активів, переданих представникам держави-агресора, оскільки, як стверджує, такі активи не передавалися.

На переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наголошує на тому, що ОСОБА_6 неодноразово викликалася на допит та завжди мала намір за першою вимогою слідчого з`являтися до органу досудового розслідування для участі у кожній з проведених слідчих та процесуальних дій.

Підозрювана жодного разу з 24 лютого 2022 року і по теперішній час не змінювала свого постійного місця проживання та не вчиняла будь-яких дій, які б надавали підстави стверджувати про її намір переховуватися від органу досудового розслідування, незважаючи на те, що вона знала про вручені підозри та клопотання про обрання найсуворішого запобіжного заходу та про перебування протягом шести місяців двох інших підозрюваних під вартою.

Зауважує, що стороною обвинувачення в клопотанні не наведено хоча б орієнтовного переліку доказів, речових доказів, на які будь-яким чином здатна вплинути підозрювана.

Вказує, що фінансово-господарські документи, чорнова документація та будь-які інші речі знаходяться на підприємствах, а також у розпорядженні власників таких підприємств, до яких у підозрюваної немає доступу, вона більше 7 місяців там не працює. В квартирі ОСОБА_6 під час проведення обшуку чорнову документацію не вилучено, а вилучено мобільний телефон та ноутбук, проте доказів наявності у цих речах підтвердження причетності до злочину прокурором не надано.

На переконання захисника, не зважаючи на факти відсутності будь-яких владних повноважень у підозрюваної, у клопотанні не зазначено конкретного переліку свідків, на яких вона може незаконно впливати, окрім як вказання в загальному співробітників корпорації Глобал Спірітс, яких викликано, проте не допитано через зайнятість слідчого.

Вважає, що твердження слідчого про відсутність у ОСОБА_6 стабільного джерела прибутку, як підставу для вчинення кримінального правопорушення, спростовується зокрема довідкою про її доходи та здійсненням трудової діяльності ще з 1997 року.

Звертає у вагу на дані, що характеризують особу підозрюваної, яка має трудовий стаж, починаючи з 1997 року, стабільний дохід, позитивну характеристику за попереднім місцем роботи в ТОВ «УТДК», вищу освіту, належну процесуальну поведінку, майно - квартиру в м. Києві та автомобіль, постійне місце проживання в м. Києві. У ОСОБА_6 на утриманні перебуває матір пенсійного віку, інвалід першої групи. Також ОСОБА_6 навчається в аспірантурі та викладає в Університеті митної справи та фінансів, до кримінальної відповідальності не притягувалася, у розшуку не перебуває, не є підозрюваною чи обвинуваченою у інших кримінальних провадженнях, відсутня в реєстрі боржників, не є відповідачем у цивільних чи господарських справах, не має податкового боргу чи інших невиконаних зобов`язань, не має родичів чи майна за кордоном.

Також зазначає, що 10 січня 2024 року заставодавцем внесено на депозитний рахунок заставу, таким чином підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави, а тому вона зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Звертає увагу на тому, що у ОСОБА_6 на утриманні перебуває мати-інвалід, яка потребує догляду та яка проживає у м. Біла Церква, через що підозрювана неодноразово зверталася до прокурора з клопотання про надання дозволу на виїзд за межі населеного пункту. Вважає недоцільним покладення на підозрювану даного обов`язку.

Звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 продовжено до 8 місяців, тобто до 11 лютого 2024 року. Разом з тим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 березня 2024 року, що виходить за межі строку досудового розслідування.

Прокурор вважає, що ухвала невмотивована у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу, просили її задовольнити та заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив щодо апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ СБ України у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000475, за підозрою, у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

29 грудня 2023 року о 07 год. 23 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

03 січня 2024 року старший слідчий слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 березня 2024 року, визначено заставу в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 302 800 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваної, наявність постійного місця роботи або навчання, її репутацію, наявність судимостей та інше.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, які підтверджують, що підозра є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виглядітримання під вартою врахував положення наведених норм закону та дійшов до правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які з урахуванням тяжкості злочину їй інкримінованих, існують підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, має достатні можливості для того, щоб негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, приховування, знищення чи спотворення речових доказів, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчим суддею, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано тяжкість злочину, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_6 її вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, соціальні зв`язки, та врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прийшов висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 .

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваної, дійшов обґрунтованого висновку про можливість визначення їй застави в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для вказаної категорії злочину, а саме в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, колегія суддів не вбачає.

Посилання сторони захисту на необгрунтованність підозри, колегія суддів вважає непереконливими. При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Посилання захисника на позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваної, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Всі інші обставини, в тому числі доведеність винуватості підозрюваної, згідно вимог КПК України, підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, колегією суддів враховано те, що ОСОБА_11 сплатила заставу та її звільнено з - під варти, а строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 10 березня 2024 року.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суд м. Києва від 10 січня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , та прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожного окремо, - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 760/46/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження № 11-сс/824/1494/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України