Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/595/24

провадження № 1-кп/152/75/24

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000032 від 23.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інші учасники:

потерпілий ОСОБА_5 ,

законний представник неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_5 . ОСОБА_6 ,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 22 березня 2024 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , неподалік кафе «Шашличний двір», на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин та раптово виниклого умислу на погрозу вбивством, під час словесної суперечки із неповнолітнім ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій та можливі суспільно небезпечні наслідки, з метою залякування, діючи з прямим умислом, бажаючи викликати у потерпілого побоювання за своє життя, витягнувши із кишені куртки кухонний ніж довжиною 194 мм, взяв його в руку та почав бігти за ОСОБА_5 , в ході чого кинув кухонний ніж в напрямку останнього, при цьому словесно погрожуючи йому фізичною розправою, тим самим підтверджуючи готовність до вчинення насильницьких дій. З урахуванням вказаної обстановки, особи ОСОБА_3 та його активних дій, потерпілий ОСОБА_5 сприйняв здійснення погрози вбивством як реальну та побоювався за своє життя.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

03.06.2024 на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла заява від потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримали заяву, просили кримінальне провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення, посилаючись на те, обвинуваченийОСОБА_3 вибачився перед ними, що привело до їх примирення.

З приводу заявленого клопотання суд вислухав думку учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно з п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд заяву потерпілого ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 - задовольнити.

Суд роз`яснив обвинуваченомуОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.

ОбвинуваченомуОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови потерпілого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження.

Розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , з`ясувавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000032 від 23.03.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах " ОСОБА_7 проти України" від 28.10.2010 та "Боротюк проти України" від 16.12.2010, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії").

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у погрозі вбивством, яку потерпілий ОСОБА_5 сприйняв як реальну та побоювався за своє життя, його дії кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, є кримінальним проступком, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінальних проступків у формі приватного обвинувачення.

За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За приписами ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1514,56 грн. слід покласти на державу.

Речові докази по справі ніж із металевим лезом, покритим зеленою фарбою, яка частково здерта та поліпропіленовою рукояткою зеленого та білого кольору підлягає знищенню.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст. 369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024 за №0000032 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України - закрити у зв`язку з відмовою неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Речовий доказ: ніж із металевим лезом, покритим зеленою фарбою, яка частково здерта та поліпропіленовою рукояткою зеленого і білого кольору знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1514,56 грн. покласти на державу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1