КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

10 червня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув заяву представника ОСОБА_1 , подану в інтересах Державної митної служби Енергетична митниця про відвід судді Дриги Андрія Миколайовича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Руденком Дмитром Володимировичем на постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2024 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митногокодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 відсотків товару у розмірі 927 988 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 , через свого захисника Руденка Д.В.подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

19.04.2024 на адресу Київського апеляційного суду надійшли матеріали зазначеної адміністративної справи з ще однією апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Руденком Д.В.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової палати між суддями від 19.04.2024 справу призначено судді-доповідачу Дризі А.М.

14.05.2024 суддя Дрига А.М. призначив розгляд питання щодо апеляційної скаргиОСОБА_2 , яка подана адвокатом Руденком Д.В. у судовому засіданні.

27.05.2024 не погоджуючись із діями судді Холодкова О.С. подала в інтересах ДМС Енергетична митниця відвід судді Дризі А.М.

Заява про відвід судді мотивована тим, щосуддя ОСОБА_4 призначивши засідання про розгляд другої апеляційної скарги порушив норми КУпАП, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 була розглянута апеляційним судом у складі судді Кафідової О.В. 10.04.2024. Підтвердженням цього є матеріали справи, у яких містяться протокол судового засідання, а також постанова від 10.04.2024.

У судовому засіданні представники ДМС Енергетична митниця ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Захисник ОСОБА_2 - Руденко Д.В. заперечував проти задоволення заяви.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 2статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий розгляд його справинезалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Підставою, яка викликаєсумнів в неупередженості та об`єктивностісудді ОСОБА_4 , на думку заявника, є те, що в судовому засіданні у вказаній справі головуюча суддя Дрига А.М.призначив судове засідання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 , в той час, коли апеляційна скарга ОСОБА_2 була розглянута апеляційним судом у складі судді Кафідової О.В. 10.04.2024, що не допускається положеннями КУпАП.

Доводи заяви зводяться до незгоди з прийнятими ним процесуальним рішеннями під час розгляду справи, будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених належними і допустимими доказами, а тому ці доводи є припущеннями, а відтак не можуть бути підставою для відводу судді.

Тобто в даному випадку має місце незгода заявника з процесуальним рішенням судді про призначення судового засідання, що не може бути підставою для відводу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи заяви адвоката про відвід судді Дриги А.М. не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Отже, оскільки заявлений відвід судді Київського апеляційного судуДризі А.М. не містить викладу обставин, підтверджених відповідними та належними доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст.75 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість судді Дриги А.М., суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви адвоката Холодкової О.С., яка діє в інтересах Енергетичної митниці відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 , подану в інтересах Державної митної служби Енергетична митниця, про відвід судді Дриги Андрія Миколайовича від розгляду справи №758/12511/23 (провадження номер 33/824/2570/2024) відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України -відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду