Справа № 137/1232/21
Провадження №11-кп/801/225/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції:

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000257 від 27.07.2020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 27.11.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіки Азейбарджан, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина республіки Азербайджан, освіта вища, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади строком на 3 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України, звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу, в зв`язку з закінченням строків притягнення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді застави залишено до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ "Літинський м`ясокомбінат" матеріальну шкоду завдану злочину в сумі 606 496 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на суму 14 775,28 грн.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», на якого покладені організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто є службовою особою, маючи намір на розтрату майна ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», в період з 22.04.2020 по 05.05.2020, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем 22.04.2020 по 05.05.2020 виготовив та затвердив власним підписом акти надання послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «Літинський м`ясокомбінат», відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» в особі директора ОСОБА_11 здало, а ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» в особі директора ОСОБА_7 прийняло по актах: № 26 від 22.04.2020 ремонт та обслуговування автомобільного транспорту на суму 99 300 грн., № 27 від 22.04.2020 ремонт та обслуговування автомобільного транспорту на суму 102 100 грн., № 29 від 28.04.2020 ремонт вакуумних машин на суму 100 030 грн., № 30 від 28.04.2020 ремонт вакуумних машин на суму 100 066 грн., № 31 від 05.05.2020 ремонт холодильного обладнання на суму 102 400 грн., № 32 від 05.05.2020 ремонт морозильної камери на суму 102 600 грн., роботи за якими не виконані, у порушення вимог ст. 208 ЦК України, без укладення відповідних договорів та наявності будь-яких договірних відносин.

Надалі, для реалізації свого злочинного умислу щодо розтрати коштів ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» виготовлені та підписані ОСОБА_7 акти надання послуг він у період з 22.04.2020 по 05.05.2020 надавав директору ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» в особі директора ОСОБА_11 для затвердження, після чого отримував від нього підписані акти та платіжні доручення для проведення оплати.

Отримані на підставі цих актів від ОСОБА_11 запчастини ОСОБА_7 на ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» не передав, не оприбуткував та не надав для оприбуткування головному бухгалтеру, а використав на власний розсуд.

У подальшому ОСОБА_7 , з метою розтрати коштів ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», достовірно знаючи, що ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» послуги з ремонту та обслуговування автомобільного транспорту, вакуумних машин, а також холодильного обладнання ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» не надано, а отриманими від ОСОБА_11 запчастинами він розпорядився на власний розсуд, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді шкоди ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» та бажаючи їх настання, у період з 22.04.2020 по 05.05.2020, передавав бухгалтеру ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» ОСОБА_12 підписані ним та ОСОБА_11 акти виконаних робіт № 26, 27, 29, 30 та платіжні доручення № 72 від 22.04.2020 на суму 201 400 грн., № 379 від 29.04.2020 на суму 100 030 грн., № 389 від 29.04.2020 на суму 100 066 грн., № 76 від 05.05.2020 на суму 102 400 грн., № 77 від 05.05.2020 на суму 102 600 грн., надаючи їй вказівки здійснити перерахунок коштів.

На підставі наданих ОСОБА_7 актів виконаних робіт та платіжних доручень ОСОБА_12 з розрахункового рахунку ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» № НОМЕР_1 здійснено перерахунок коштів згідно платіжних доручень № 72 від 22.04.2020 в сумі 201 400 грн., № 379 від 29.04.2020 в сумі 100 030 грн., № 389 від 29.04.2020 в сумі 100 066 грн., № 76 від 05.05.2020 в сумі 102 400 грн., № 77 від 05.05.2020 в сумі 102 600 грн., в загальному на суму 606 496 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» № НОМЕР_2 , в результаті чого ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» заподіяно шкоду на вказану суму що підтверджується висновком судово-економічної експертизи № СЕ-19/102-21/3667-ЕК від 15.03.2021.

Таким чином, директор ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату коштів ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», шляхом підписання недостовірних актів надання послуг з ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» вчинив розтрату ввірених йому коштів, заподіявши своїми діями матеріальної шкоди ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» на суму 606 496 грн.

Крім того, ОСОБА_7 обіймаючи посаду директора ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», будучи службовою особою, діючи умисно, з метою вчинення розтрати коштів ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» у період з 22.04.2020 по 05.05.2020, виготовив та підписав офіційні документи акти надання послуг № 26 від 22.04.2020 ремонт та обслуговування автомобільного транспорту на суму 99 300 грн., № 27 від 22.04.2020 ремонт та обслуговування автомобільного транспорту на суму 102 100 грн., № 29 від 28.04.2020 ремонт вакуумних машин на суму 100 030 грн., № 30 від 28.04.2020 ремонт вакуумних машин на суму 100 066 грн., № 31 від 05.05.2020 ремонт холодильного обладнання на суму 102 400 грн., № 32 від 05.05.2020 ремонт морозильної камери на суму 102 600 грн., та таким чином склав та видав їх, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про виконання перелічених в актах послуг ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» на загальну суму 606 496 грн., після чого надав їх для підписання директору зазначеного товариства ОСОБА_11 .

На підставі виготовлених, підписаних ОСОБА_13 та ОСОБА_11 актів виконаних робіт, а також платіжних доручень, на виконання вказівок ОСОБА_7 , головним бухгалтером ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» ОСОБА_12 з розрахункового рахунку товариства № НОМЕР_1 здійснено перерахунок коштів згідно платіжних доручень № 72 від 22.04.2020 в сумі 201 400 грн., № 379 від 29.04.2020 в сумі 100 030 грн., № 389 від 29.04.2020 в сумі 100 066 грн., № 76 від 05.05.2020 в сумі 102 400 грн., № 77 від 05.05.2020 в сумі 102 600 грн., в загальному на суму 606 496 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» № НОМЕР_2 за роботи, які не виконані в результаті чого ОСОБА_7 заподіяно шкоду ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» на суму 606 496 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок та ухвалити виправдувальний вирок. Вказує на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» було повернуто ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» кошти в сумі 350 000 грн. Кошти ОСОБА_7 не привласнювались та не розтрачались. Між ТОВ «ВАТ Проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій» та ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» були наявні договірні відносини. Захисник вважає, що судом безпідставно взято до уваги показання свідка ОСОБА_12 .

Позиції інших учасників судового провадження

Обвинувачений та захисник у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити.

Прокурор та представник потерпілого у судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги обвинуваченого.

Мотиви суду

Із матеріалів кримінального провадження випливає, що в доводах апеляційної скарги обвинуваченого йшлося серед іншого про відсутність належного перекладу обвинувального акта та вироку, а також про неповне дослідження фактичних обставин справи.

Доводи сторони захисту та доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі обвинуваченого щодо порушення права на захист, знайшли своє підтвердження, що є порушенням ст. 412 КПК.

Заслуговують на увагу посилання адвоката ОСОБА_8 на порушення права ОСОБА_7 на захист через те, що засудженому не було надано перекладу вироку його рідною мовою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений є громадянином ОСОБА_14 , не володіє українською мовою, судом першої інстанціі не було залучено у кримінальному провадженні перекладача, який би забезпечував обвинуваченому усний переклад судових засідань. Документи, які є в матеріалах справи та підписані обвинуваченим роз`яснював захисник.

Водночас суд першої інстанції, всупереч положенням ч.4 ст.29 КПК, після закінчення судового розгляду та ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 не надав останньому судового рішення у перекладі його рідною мовою. У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вручення обвинуваченому копії вироку у перекладі на азербайджанську мову станом на час розгляду справи в апеляційному суді. Апеляційний розгляд відбувся із залученням перекладача , тобто через певний час після постановлення рішення судом першої інстанції, було здійснено переклад вироку суду першої інстанції та обвинувального акту.

Таким чином, той факт, що обвинувачений не отримав перекладу вироку азербайджанською мовою, безсумнівно, вказує на те, що він фактично не ознайомився зі змістом та не розумів суті ухваленого щодо нього місцевим судом судового рішення.

У ст. 7 КПК закріплено загальні засади кримінального провадження, це значить, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати даним засадам до яких, зокрема, відносяться: рівність перед судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

У цьому кримінальному провадженні невручення вчасно перекладу вироку потягло за собою порушення названих засад кримінального провадження.

Відповідно до ст. 17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.

Так, відповідно до пп.«е» п.3 ст.6 конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 КПК рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження в перекладі їхньою рідною або іншою мовою, якою вони володіють.

Вищезгадані норми кореспондують з п.18 ч.3 ст.42 КПК, яким передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

ЄСПЛ у рішенні від 28.11.78 у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд.

Перекладу підлягають не всі документи кримінального провадження, а тільки основні, що дають можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій.

Відсутність перекладу вироку суду першої інстанції в обвинуваченого, який не володіє мовою судочинства, позбавило його повноцінного права відстоювати свою позицію в апеляційному суді, оспорювати фактичні обставини справи, визнані судом доведеними, висловлюватись щодо оцінки доказів та іншого через необізнаність з текстом вироку.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом (ст. 22 КПК).

Частина 6 зазначеної статті покладає на суд обов`язок, згідно з яким він, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, має створити умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Проте створенням лише умов для реалізації сторонами своїх функцій (обвинувачення і захисту) функція суду не вичерпується. У кримінальному провадженні суд виконує свою функцію, яку інші суб`єкти провадження й будь-хто інший виконувати не уповноважені, а саме функцію розгляду і вирішення справи про кримінальне правопорушення (функцію юстиції). Для її виконання суд не може залишатися пасивним спостерігачем за процесуальним змаганням сторін, забезпечуючи реалізацію їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стаття 6 конвенції в цілому гарантує право обвинуваченого брати активну участь під час розгляду кримінальної справи у суді. Фундаментальним аспектом права на справедливий судовий розгляд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи процедурні елементи, має бути змагальним і в цьому процесі повинний бути забезпечений принцип рівності сторін, тобто обвинувачення та захисту. При вирішенні питання, чи відбулося порушення ст. 6, Суд має розглянути, чи був процес справедливим в цілому, включаючи апеляційне провадження та спосіб отримання доказів (справа «Салов проти України»).

Стаття 10 КПК гарантує рівність перед законом і судом. Рівність перед судом означає рівність перед ним учасників провадження, процесуальна рівність це відсутність будь-яких обмежень (дискримінації) у процесуальних правах, наданих кримінальним процесуальним законодавством.

У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ нагадав, що принцип рівності сторін, один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд кримінального провадження в цілому не був справедливим через порушення права на захист, недостатню змагальність та порушення принципу рівності сторін, оскільки обвинувачений, не розуміючи мови, якою викладено вирок, та не маючи перекладу вироку рідною мовою, в суді апеляційної інстанції був поставлений у менш сприятливе становище порівняно з опонентами.

За таких обставин вирок суду першої інстанції не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки його постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим указане судове рішення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 412 КПК, а провадження новому розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції слід врахувати наведене, усунути істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, виявлені апеляційним судом, перевірити доводи, що стосуються кваліфікації дій обвинуваченого та розміру матеріальної шкоди, та за наслідками розгляду ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407, 412, 415 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 27.11.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 15.04.2024.

Помічник судді ОСОБА_18