КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року кримінальне провадження № 0000849 від 31 липня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення

Ухвала суду обґрунтована тим, що в обвинувальному акті як кваліфікуюча обставина вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, не зазначена. Відтак, обвинуваченому ОСОБА_6 не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством, і він не мав можливості захищатися від нього. Суд розглядає кримінальне провадження лише в межах висунутого обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

При цьому апелянт зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі надав невірну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_8 , наданим нею під час судового засідання, та невірно зазначив в ухвалі від 07 листопада 2023 року про те, що потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні вказувала про те що з ОСОБА_6 у сімейних відносинах вона не перебуває та не перебувала, хоча потерпілою саме ці обставини під час судового розгляду не зазначались.

При цьому, на думку прокурора, судом не звернуто увагу на зазначені у обвинувальному акті фактичні обставини вчинення злочину відносно співмешканки, а також обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбачену ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейний відносинах, оскільки обвинувачений вчинив протиправні дії стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 , а тому злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є таким, що пов`язаний із домашнім насильством.

Також, апелянт звертає увагу, що суд під час розгляду клопотання потерпілої щодо закриття кримінального провадження не досліджував докази сторони обвинувачення, в частині того, що обвинувачений ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення співмешкав з потерпілою ОСОБА_8 , які вказували б на те, що зазначене кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадках, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_6 є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, у якому потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву про відмову від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження.

Суд закрив кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.

Вказане рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та відповідає вимогам закону, оскільки суд, перевіривши питання про зв`язок кримінального правопорушення, у якому обвинувачувався ОСОБА_6 , з домашнім насильством, дійшов до висновку, що зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ОСОБА_6 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, своїй співмешканці ОСОБА_8 та в обвинувальному акті зазначена обставина, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Проте, вказана обставина щодо перебування обвинуваченого і потерпілої у сімейних (близьких) стосунках не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, у заяві про відмову від обвинувачення потерпіла ОСОБА_8 вказала, що з обвинуваченим ОСОБА_9 вона офіційно не одружена та на момент скоєння ним кримінального правопорушення не перебувала у сімейних (близьких) стосунках.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала свою заяву та

подала документи щодо її сімейного стану: свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , свідоцтва про народження дітей, з яких убачається, що вона є вдовою та має трьох дітей.

Також потерпіла подала суду витяг про зареєстрованих у житловому будинку осіб та акт обстеження, з яких убачається, що ОСОБА_6 не зареєстрований та не проживає в одному будинку з ОСОБА_8 та її дітьми.

Посилання в апеляції прокурора на те, що потерпіла ОСОБА_8 не вказувала в судовому засіданні про те, що вона не перебуває та не перебувала з ОСОБА_6 у сімейних відносинах спростовуються технічним записом судового засідання від 07 листопада 2023 року, а також заявою ОСОБА_8 від 06 листопада 2023 року та доданими до неї документами щодо сімейного стану потерпілої (а. п. 25-31).

Обставини, викладені у заяві потерпілої ОСОБА_8 про те, що вона не перебувала та не перебуває у сімейних відносинах з обвинуваченим, в сукупності з наданими нею документами та поясненнями в судовому засіданні, дали підстави суду для висновку про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_6 , не є пов`язаним з домашнім насильством.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про невірну оцінку судом показань потерпілої ОСОБА_8 .

Що стосується доводів прокурора про неповноту судового розгляду, яка полягає у тому, що суд не дослідив докази сторони обвинувачення про те, що обвинувачений ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення співмешкав з потерпілою ОСОБА_8 , то згідно з технічним записом в судовому засіданні суду першої інстанції прокурор, вважаючи заяву потерпілої про відмову від обвинувачення безпідставною, не убачав потреби у дослідженні доказів.

В судовому засіданні суду першої інстанції стороною обвинувачення не було надано будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у заяві потерпілої ОСОБА_8 про відсутність сімейних чи близьких стосунків між нею та обвинуваченим.

Отже, в судовому засіданні не були доведені обставини, викладені в обвинувальному акті, про те, що потерпіла ОСОБА_8 є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_6 , тобто не були підтверджені обставини, за якими злочин може бути визнано таким, що пов`язаний із домашнім насильством.

В апеляційній скарзі прокурора також на наведені докази, якими можна було б спростувати висновок, викладений в ухвалі суду, про недоведеність обставини, за якими злочин може бути визнано таким, що пов`язаний із домашнім насильством.

Іншою підставою для висновку про можливість закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суд вказав відсутність в обвинувальному акті кваліфікуючої обставини, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, пов`язаного з домашнім насильством.

При цьому суд вважав, що ОСОБА_6 не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Колегія суддів вважає вказаний висновок таким, що не узгоджується з матеріалами провадження, оскільки в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин провадження зазначено, що ОСОБА_6 вчинив протиправні дії стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 , а також в обвинувальному акті зазначена обставина, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 453/225/19; провадження № 51-4000кмо19) злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Отже, ОСОБА_6 інкримінувалось вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, і він мав можливість захищатися від такого обвинувачення.

Проте, суд постановив рішення про закриття кримінального провадження з урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, а не на підставі обставин, викладених в обвинувальному акті.

Позаяк в судовому засіданні не була підтверджена та обставина, що ОСОБА_6 вчинив протиправні дії стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 , що виключає визнання цього кримінального правопорушення таким, що пов`язане з сімейним насильством, то у суду не було перешкод до закриття кримінального провадження згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Отже, колегія суддів, вважаючи ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 законною та обґрунтованою, не убачає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа №365/621/23

Провадження № 11-кп/824/241/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Доповідач ОСОБА_1