ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20473/23

Провадження № 11-кп/4820/233/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

представника цивільного

відповідача ТОВ «ГалаТеа» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002054 від 14 червня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, тимчасово не працює,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановлено йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 передбачені цією статтею обов`язки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено повністю.

Ухвалено стягнути з АТ СК «Просто страхування» на користь ОСОБА_10 133 582 (сто тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн шкоди (127 221 грн матеріальної та 6 361 грн моральної).

Ухвалено стягнути з ТОВ «ГалаТеа» на користь ОСОБА_10 60 000 (шістдесят тисяч) грн завданої моральної шкоди та 10 000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2 868 грн витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

За вироком суду, ОСОБА_6 13 червня 2023 року близько 14-ї год керував технічно справним спеціалізованим вантажним фургоном «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 .

У порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), діючи недбало та необережно, він не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, відновив рух та рухався заднім ходом по проїзній частині вул. Миколи Федунця з боку вул. Озерної в напрямку проспекту Миру м. Хмельницького поблизу будинку №61/1А, створив небезпеку та допустив наїзд задньою лівою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину вул. Миколи Федунця справа наліво відносно напрямку руху вищезазначеного спеціалізованого вантажного фургону.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого перелому шийки правої стегнової кістки, який за своїм характером відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я;

- крововиливу лівої гомілки, тильної поверхні лівої та правої кистей, які за своїм характером відносяться до легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.2.3. (б), 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху, згідно яких водій зобов`язаний:

- п.2.3. б) Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вищевикладені порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 просив вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05 грудня 2023 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважав, що суд першої інстанції не забезпечив дослідження обставин справи, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Звертав увагу суду на те, що в даному кримінальному провадженні було призначено судову автотехнічну експертизу, на дослідження якої поставлено низку запитань, серед яких і з`ясування дій усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору, що є у причинно-наслідковому зв`язку з її виникненням. Однак, згідно висновку зазначеної проведеної судової технічної експертизи оцінка дій пішохода ОСОБА_10 експертом не проводилась.

На думку сторони захисту, в діях пішохода ОСОБА_10 вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127 КУпАП, перехід проїзної частини у невстановленому місці або безпосередньо перед транспортним засобом, що наближається.

Зазначав, що за вказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом були відсутні порушення Правил дорожнього руху.

Натомість пішохід ОСОБА_12 у порушення пунктів 4.1, 4.7, 4.14 ПДР вийшла на проїзну частину позаду транспортного засобу, не впевнилась у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, переходила проїзну частину поза пішохідним переходом.

Зазначена обставина, як результат грубого порушення експертом вимог п.7 ч.1 ст.102 КПК України при складанні висновку судової автотехнічної експертизи Хмельницького НДЕКЦ МВС України від 19.07.2023р. за №СЕ-19/123- 23/7251-ІТ ні досудовим слідством, ні судом не досліджена. Відтак, при ухваленні оскаржуваного обвинувального вироку не враховано факту відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в діях обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ТОВ «ГалаТеа» ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку повною мірою дотримався вказаних вимог закону, повністю дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а його висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, що безпосередньо досліджені під час судового розгляду і оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору належності, достовірності, допустимості та достатності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо безпідставності обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, колегія суддів уважає їх безпідставними з огляду на таке.

Обвинувачений ОСОБА_6 в місцевому суді свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Показав, що у вказаний день та час, виконуючи обов`язки водія ТОВ «ГалаТеа», керував вантажним фургоном «Renault Master», здійснив рух заднім ходом, попередньо подивившись у бокові дзеркала заднього виду, однак різко загальмував через звуковий сигнал іншого транспортного засобу. У момент руху транспортного засобу жодних додаткових заходів для того, аби впевнитися в безпечності руху, не вживав. Побачивши потерпілу, яка лежала на асфальті, викликав швидку медичну допомогу.

Потерпіла ОСОБА_10 у місцевому суді показала, що поверталась з поліклініки, мала намір перейти дорогу. Для цього потрібно було обійти автомобіль, який стояв нерухомо і жодних ознак щодо наміру руху не було. Коли вона дійшла до центру автомобіля, той раптово розпочав рух заднім ходом. Від удару вона впала та травмувалася.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведена поза розумним сумнівом сукупністю досліджених під час розгляду в суді першої інстанції й інших доказів:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 червня 2023 року з додатками ілюстраційними таблицями до протоколу огляду місця ДТП, а саме ділянки дороги проспект Миру вул. Озерна, згідно якого транспортний засіб «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , розташований у зоні для стоянки на вул. Миколи Федунця, навпроти будинку №61/1А по проспекту Миру на відстані 8,4 м від заднього лівого колеса до лівого краю дороги, на відстані 12,5 м від переднього лівого колеса до лівого краю дороги та на відстані 9,9 м до електроопори. На задній підніжці транспортного відсіку автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , на відстані 55 см від лівого краю автомобіля наявні сліди потертості бруду;

-план-схемою до протоколу огляду місця ДТП від 13 червня 2023 року, яка відображає місце розташування транспортного засобу після ДТП;

-протоколом огляду предметів відеозапису з камер спостереження, розташованих на вул. Миколи Федунця у м. Хмельницькому, де зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, як автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на літню жінку, яка, вийшовши з магазину, перебувала позаду автомобіля. Досліджений у судовому засіданні відеозапис відображає, як водій ОСОБА_6 розпочав рух транспортного засобу, не переконавшись, що позаду фургону проїзд є безпечним;

-протоколом огляду DVD диску, яким зафіксовано виклик ОСОБА_6 екстреної медичної допомоги у зв`язку з наїздом на потерпілу;

-довідкою КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради №01-07-1269 від 06.07.2023 року про те, що ОСОБА_10 13.06.2023 року о 15 год 00 хв звернулася за медичною допомогою у травмпункт КП «Хмельницька міська лікарня» за медичною допомогою; встановлено діагноз: закритий перелом шийки правої стегнової кістки;

-картою виїзду екстреної медичної допомоги №266 від 13.06.2023 року;

-висновком судово-медичної експертизи №362 від 03.07.2023 року, яким згідно наданої медичної документації, рентгенівського знімку, консультативного висновку обласного лікаря-рентгенолога ХОЛ, судово-медичного обстеження у ОСОБА_10 станом на 13.06; 22.06.2023 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки, трьох крововиливів м`яких тканин по передній поверхні середньої третини лівої гомілки, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки, по тильній поверхні правої кістки в проекції 1-ї п`ясної кістки.

Закритий перелом шийки правої стегнової кістки міг утворитися при падінні потерпілої на площину та ударі великим вертелем правої стегнової кістки до тупого твердого предмета, яким могло бути дорожнє покриття, та за своїм характером відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крововиливи лівої гомілки, тильної поверхні лівої та правої кистей могли утворитися як від ударів тупими твердими предметами, якими могли бути зовнішні частини транспортного засобу, так і при падінні потерпілої та ударі до твердого дорожнього покриття, за своїм характером відносяться до легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки. Судячи по кольору крововиливів вони можуть мати давність утворення не менше 6-10 діб до моменту початку проведення судово-медичної експертизи 22.06.2023 року;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи №429 від 28.07.2023 року, яким встановлено, що у ОСОБА_10 станом на 13.06; 22.06.2023 року мали місце тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому шийки правої стегнової кістки, трьох крововиливів м`яких тканин по передній поверхні середньої третини лівої гомілки (1), по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки (1), по тильній поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки (1)».

А). Тілесне ушкодження у ОСОБА_10 у вигляді «закритого перелому шийки правої стегнової кістки», є характерним для його виникнення при падінні ОСОБА_10 із висоти власного зросту на праву частину тіла, із більшою вірогідністю після надання її тілу прискорення та ударі великим вертелем правої стегнової кістки (зовнішньою поверхнею верхньої третини правого стегна) об тупий, твердий предмет із переважаючою травмуючою поверхнею, яким могло бути тверде дорожнє покриття та йому подібні предмети, за строком свого виникнення може відповідати 13.06.2023року, за своїм характером відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай спричиняє тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Б.) Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 у вигляді «одного крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки в середній третині, одного крововиливу м`яких тканин тильної поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки, одного крововиливу м`яких тканин тильної поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки», могли утворитися від травматичної дії тупих, твердих предметів як із обмеженою, так і з переважаючою травмуючими поверхнями, якими могли бути конструктивні частини заду мікроавтобуса та їм подібні предмети, не виключено могли утворитися в першій фазі такого виду ДТП як наїзд мікроавтобуса на пішохода ОСОБА_10 у момент, коли остання знаходилася в вертикальному, чи близькому до нього положенні, та ударі пішохода ОСОБА_10 конструктивними частинами заду мікроавтобуса, могли утворитися в місцях первинного контакту тіла пішохода ОСОБА_10 із конструктивними частинами заду мікроавтобуса, а також за подібних інших обставин, за своїм характером відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, що не потягло короткочасного розладу здоров`я та має незначні, скороминущі наслідки.

Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 у вигляді «одного крововиливу м`яких тканин передньої поверхні лівої гомілки в середній третині, одного крововиливу м`яких тканин тильної поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки, одного крововиливу м`яких тканин тильної поверхні правої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки», при падінні ОСОБА_10 із висоти власного зросту та ударі об тверде дорожнє покриття малоймовірне, хоча повністю не виключається. Факт падіння пішохода ОСОБА_10 із висоти власного зросту на праву поверхню тіла є достовірним, бо в останньої виникло тілесне ушкодження, характерне для його виникнення саме при такому падінні (перелом шийки правої стегнової кістки). Разом із тим, при падінні ОСОБА_10 на праву поверхню свого тіла та ударі об тверде дорожнє покриття, контактування ділянок тіла, на яких є крововиливи, із твердим дорожнім покриттям малоймовірне, та при контакті відкритих ділянок тіла із твердим дорожнім покриттям характерним є виникнення саден шкіри, поверхневих ран, а не обмежених крововиливів м`яких тканин;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-23/7251-ІТ від 19.07.2023 року встановлено, що в заданій дорожній обстановці та при заданих обставинах події водій автомобіля "Renault Master" ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

У ситуації, що склалася, водій автомобіля "Renault Master" ОСОБА_6 мав можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , належно виконуючи вимоги п.п.10.1., 10.9 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці та при заданих обставинах події в діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-23/6831-ІТ від 11.07.2023 року, згідно якого на момент дослідження робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та повною мірою виконували конструктивні функції. Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не виявлено.

Колегія суддів уважає, що відсутні підстави для визнання зазначених вище доказів недопустимими та неналежними, на чому наполягала сторона захисту, про що зроблено правильний висновок і судом першої інстанції.

Щодо доводів сторони захисту про те, що саме дії потерпілої ОСОБА_10 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, та що згідно висновку проведеної судової технічної експертизи оцінка дій пішохода ОСОБА_10 експертом не проводилась, то такі апеляційним судом не беруться до уваги.

Оцінка дій пішохода ОСОБА_10 дійсно експертом не проводилась з мотивів, що наведені в дослідницькій частині цього висновку, оскільки це не вимагає застосування спеціальних знань в області інженерно-транспортної експертизи та вона може бути проведена органами досудового розслідування (судом) самостійно відповідно до вимог Розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що статтею 337 КПК України визначено межі судового розгляду:

1. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

2. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

3. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд, дотримуючись таких засад кримінального провадження як змагальність та диспозитивність, не вправі перебирати на себе функції органу обвинувачення чи захисту, а зобов`язаний вирішувати лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Водночас висновки судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-23/7251-ІТ від 19.07.2023 року є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не встановлено.

Як установлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, всі докази у кримінальному провадженні були предметом ретельного дослідження суду першої інстанції, а тому не потребують повторного їх дослідження. Доводи захисту щодо незгоди із висновками суду першої інстанції стосовно оцінки цих доказів не є підставою для повторного їх дослідження, оскільки це суперечить чинному кримінальному процесуальному законодавству і є лише обраним способом захисту обвинуваченого.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги сторони захисту про направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки згідно ч.1 ст.415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені п.п.2-7 ч.2 ст.412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

При цьому порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч.1-2 ст.1 КПК), а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо ОСОБА_6 і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Отже, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані у справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, зокрема, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, стороною захисту не надано і колегією суддів не встановлено.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, то слід зазначити таке.

Згідно зі ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом першої інстанції враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його винятково позитивну характеристику з місця проживання, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обставин, які обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому врахована і позиція потерпілої сторони.

Відтак, судом першої інстанції правильно призначено обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами і звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за своїм видом і розміром відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирок у частині розв`язання цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 ніким не оскаржувався.

Визначаючи розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій, суд першої інстанції повною мірою врахував положення ЦК України, КПК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відтак, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3