Справа № 487/6311/23
Провадження № 1-кс/487/2071/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001496 від 16.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001496 від 16.08.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В клопотанні слідчий посилався на обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 підтримав, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні будь-яких заперечень щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначеним у клопотанні розміром застави не висловлював.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором, враховуючи особу підозрюваного, вважала, що розмір застави підлягає зменшенню.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001496 від 16.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановленому органом досудового розслідування місці та не пізніше 02.11.2023, при невстановлених обставинах незаконно, з корисливих мотивів, придбав та зберігав з метою збуту в квартирі АДРЕСА_1 , корпус , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1,057 г, який був вилучений працівниками поліції 02.11.2023 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи.

ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановленому органом досудового розслідування місці та не пізніше 11.12.2023, при невстановлених обставинах незаконно, з корисливих мотивів, повторно придбав та зберігав з метою збуту в квартирі АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,349г, який був вилучений працівниками поліції 11.12.2023 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи.

Також ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановленому органом досудового розслідування місці та не пізніше 13.12.2023, при невстановлених обставинах незаконно, з корисливих мотивів, повторно придбав та зберігав з метою збуту в квартирі АДРЕСА_1 , корпус 4 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,668 г, який був вилучений працівниками поліції 13.12.2023 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якого обіг особливо небезпечних психотропних речовин, включених до списку № 1 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770, на території України заборонено, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, з корисливих мотивів, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно, повторно з метою збуту придбав особливо небезпечну психотропну речовину амфетамін, яку в подальшому зберігав в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту виявлення та вилучення 14.03.2024 працівниками поліції під час проведення обшуку за вищевказаною адресою.

14.03.2024 ОСОБА_5 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічного недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 15.11.2023, 26.12.2023; висновків експерта від 16.01.2024 №СЕ-19/122-24/215-НЗПРАП, від 29.02.2024 за № СЕ-19/122-24/1001- НЗПРАП, від 01.03.2024 за №СЕ-19/122-24/1000- НЗПРАП; протоколів обшуку від 14.03.2024; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 08.01.2024; протоколу за результатами проведення негласної слідчо (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 12.01.2024.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Злочин за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, суд переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Крім того, ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина та діти на даний час перебувають у Німеччіні, підозрюваний проживає один, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем постійного проживання.

Слідчим у клопотанні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків, встановлюється їх місцезнаходження.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганям з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що передбачає наявність корисливого мотиву в його діях, а тому є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей; на даний час проживає один, не працює, раніше не судимий, стан його здоров`я задовільний.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , багатоепізодність протиправної діяльності підозрюваного у період воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

До підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор". Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, багатоепізодність протиправної діяльності, особу підозрюваного і його майновий стан, та вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, перебачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" до 12 травня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, а саме з м. Херсона, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1