Справа № 727/3045/24
Провадження № 1-кп/727/257/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої особи: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003435 від 01.09.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, встановлено, що 23.12.2019 року ОСОБА_6 , будучи на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2007 серії ВКВ № 799195 , виданого державним нотаріусом Першої чернівецької нотаріальної контори, власником житлового будинку, загальною площею 15.9 кв.м., та приналежною до нього господарською (допоміжною) спорудою - дерев`яною огорожею, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , подав через Центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради (вул. Героїв Майдану, 7, м. Чернівці) (далі - ЦНАП) на розгляд Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської

ради (вул. Б. Хмельницького, 64а, м. Чернівці) (далі - Департамент) заяву про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в порядку, передбаченому ст.123, ч. 3 ст. 124, ч.ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), на неконкурентних засадах в оренду на 5 років земельної ділянки комунальної власності, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку.

За результатами розгляду такої заяви 27.02.2020 року на сесії Чернівецької міської ради прийнято рішення № 2086, п. 33 якого ОСОБА_6 надано дозвіл на складання вказаної землевпорядної документації.

У подальшому, ОСОБА_6 , не розпочавши процедуру розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у користування, його погодження та затвердження відповідно до вимог ЗК України, діючи з метою отримання безоплатно у власність в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 118 ЗК України, іншої земельної ділянки, яка межує з вищевказаною та на якій безпосередньо розташований житловий будинок, після розробки на його замовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, 16.03.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження землевпорядної документації та передання у його власність земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:1360, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку.

За результатами розгляду такої заяви рішенням сесії Чернівецької міської ради №2250 від 13.07.2020 року (п.п. 27 та 27.1) вирішено передати у власність ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером :34:002:1360.

27.07.2020 року ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецької міського нотаріального округу із заявою про державну реєстрацію виникнення його права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :34:002:1360, за результатами розгляду якої 31.07.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр) внесено відповідні відомості про речове право ОСОБА_6 на цей об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, ОСОБА_6 в повній мірі реалізував своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність/користування земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності.

Далі, маючи на меті отримання у користування суміжної земельної ділянки комунальної власності на неконкурентних засадах на підставі

ч. 1 ст. 118 ЗК України, діючи недобросовісно, попередньо організувавши (в період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року) на земельній ділянці комунальної власності спорудження без влаштування фундаменту та з полегшених конструкцій (листів профнастилу) некапітальної споруди - сараю, ОСОБА_6 в серпні 2020 року (не пізніше 11.08.2020) замовив у комунального підприємства Чернівецької міської ради «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» (далі - ЧМКБТІ) послуги технічної інвентаризації нерухомого майна - зазначеного жилого будинку, за результатами надання яких отримав 2 офіційні документи - технічний паспорт від 11.08.2020 року та довідку від 11.08.2020 року, виданих вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для ОСОБА_6 неправдиві відомості.

Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості про рік спорудження сараю (до 1992 року), опис конструктивних елементів сараю (фундамент - бетон, стіни - керамблок, покрівля - ацхл), а довідка - відомості про те, що вказаний сарай помилково не включений у свідоцтво про право на спадщину, побудований до 1992 року, що не є самочинним будівництвом.

Наступного дня, 12.08.2020 року ОСОБА_6 звернувся до державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради із заявою про державну реєстрацію виникнення права власності на зазначений жилий будинок, надавши при цьому державному реєстратору офіційні документи для проведення державної реєстрації речових прав - вказані технічний паспорт та довідку.

14.08.2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності ОСОБА_6 на вказаний об`єкт нерухомого майна за описом - житловий будинок літ. «А» з однієї кімнати, загальною площею

15.9 кв.м., житловою площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Б», огорожа № 1, а також погашено відомості про право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна в архівній частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - Реєстрі права власності на нерухоме майно.

Цього ж дня, 14.08.2020 року ОСОБА_6 уклав із самозайнятою особою-сертифікованим інженером-землевпорядником договір про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, дозвіл на що отримав на підставі рішення Чернівецької міської ради прийнято рішення

№ 2086 від 27.02.2020 року.

В подальшому, після розробки та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, в схематичних зображеннях якого відображено наявність 1-поверхвої кам`яної нежитлової будівлі, ОСОБА_6 19.08.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження вищевказаної землевпорядної документації та передання у його користування земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:0279, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку, з додатками документів: витягу з Державного реєстру щодо зазначеного з відомостями про перебування у власності ОСОБА_6 зазначеного житлового будинку з приналежною до нього річчю - сараєм, та схематичного розміщення будівель та споруд зазначеного технічного паспорту, на якому зображено їх наявність та місце розташування.

Сукупність відомостей вищевказаних документів стали підставою для прийняття сесією Чернівецької міської ради рішення від 2449 від 15.10.2020 року, згідно з п. 39 якого заяву ОСОБА_6 задоволено в повному обсязі.

На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування 28.10.2020 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_6 укладено договір 5-річної оренди земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:0279 з метою обслуговування існуючого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, 11.11.2020 року ОСОБА_6 подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:0279 з додатками - договором оренди та рішенням органу місцевого самоврядування.

16.11.2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право ОСОБА_6 на користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :34:002:0279.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України

№ СЕ-19/126-23/8819-ОЗ від 24.11.2023, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:0279 станом на 11.11.2020 року могла становити 357 тис. грн.

Окрім того, 01.12.2020 року ОСОБА_6 , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки з кадастровим номером :34:002:0279 - для обслуговування існуючого будинку, подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву з додатками про видачу будівельного паспорту забудови вищевказаної ділянки для нового будівництва індивідуального житлового будинку, площею забудови 69.2 кв.м., яку 08.12.2020 року вказаним уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури задоволено та видано відповідний документ.

Після чого, 10.12.2020 року ОСОБА_6 , не маючи реальної мети здійснення нового будівництва, подав через ЦНАП на розгляд Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт для його реєстрації, яка відбулась 14.12.2020 року, таким чином створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які згідно з поданим ним повідомленням мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника).

Наступного дня, 15.12.2020 року ОСОБА_6 замовив у ЧМКБТІ послуги технічної інвентаризації об`єкта незавершеного будівництва, розташованого на вказаній земельній ділянці комунальної власності, за результатами надання яких отримав два офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року, виданих вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для ОСОБА_6 неправдиві відомості.

Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості у вигляді наявності на графічній схемі розміщення будівель та споруд схематичного відображення фундаменту, розміром 8м?8,4м, в місці, де згідно будівельного паспорту мав бути розташований житловий будинок, та відсутності на такій схемі відображення вищевказаного сараю, який в дійсності був розташований, а довідка - відомості про відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку (9 %).

Далі, 16.12.2020 року ОСОБА_6 подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію його права приватної власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва, надавши при цьому державному реєстратору серед документів, необхідних відповідно до ч.1 ст.27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 01.12.2020) для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, завідомо підроблені офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року.

18.12.2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності ОСОБА_6 на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :34:002:0279.

У подальшому, 23.12.2023 року ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу з метою нотаріального посвідчення договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, відповідно до якого подарував своїй матері - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неіснуючий незавершений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого складає 9 %, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :34:002:0279.

Цього ж дня, 23.12.2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності ОСОБА_7 на зазначений об`єкт незавершеного будівництва.

Вищевказаний факт державної реєстрації переходу права власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва створює видимість зміни замовника будівництва, що в подальшому, у разі завершення ОСОБА_7 будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, надає їй право на неконкурентних засадах безоплатно отримати у власність земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :34:002:0279 (враховуючи невикористання такого права в минулому відносно земельної ділянки із зазначеним цільовим використанням) та можливістю подальшого її об`єднання із суміжною земельною ділянкою з кадастровим номером :34:002:1360, що перебуває у власності її сина - ОСОБА_6 , відчуження прав на неї на користь останнього чи третьої особи.

Статтями 68, 13, 14 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до абз. 1 ч. 1,ч. 2, п.п. а),в) ч. 3 ст. 116, ч. 2 ст. 124, абз. 1 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян або одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч. 2, 3 ст. 134 ЗК України.

Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб .

Згідно з абз. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Однією із засад цивільного законодавства, визначеної ст. 3 ЦК України, є засада добросовісності, що являє собою стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 5, 17 Закону України «Про інформацію», документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі .

Одним із основних принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що, маючи об`єктивну можливість ознайомитися із вимогами законодавства з приводу реалізації громадянами права на одержання у користування земельної ділянки комунальної власності на конкурентних та неконкурентних засадах, розпочавши у 2020 році 2 окремі процедури набуття права власності та права користування на суміжні земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на неконкурентних засадах, реалізувавши в повній мірі своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності, діючи недобросовісно, попередньо самочинно організувавши спорудження на суміжній з будинком земельній ділянці комунальної власності некапітальної споруди - сараю, використавши офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про рік спорудження сараю, його технічні характеристики та його приналежність до головної речі - житлового будинку шляхом пред`явлення їх державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру, сукупність відомостей якого з відомостями зазначених завідомо неправдивих офіційних документів та проекту землеустрою, стали підставою для неправомірного, за відсутності фактичних та юридичних підстав для цього, набуття ОСОБА_6 на неконкурентних засадах права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :34:002:0279, площею 0.1 га, ринковою вартістю на момент державної реєстрації речового права 357 тис. грн., на підставі рішення розпорядника земель, введеного ОСОБА_6 в оману.

Після чого, ОСОБА_6 , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки - для обслуговування існуючого будинку, отримавши право на здійснення на ній нового будівництва індивідуального житлового будинку, створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які згідно з поданим ним повідомленням органу будівельно-архітектурного контролю мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника), використав офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про наявність на зазначеній ділянці комунальної власності незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотком готовності 9% та відсутності сараю, який в дійсності був розташований, шляхом їх пред`явлення державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру та створення видимості перебування у його власності об`єкта незавершеного будівництва

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченогоза ч. 3 ст.190 КК України, тобто шахрайство: придбання права на чуже майно шляхом обману, вчиненого у великих розмірах.

Крім того, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Під час підготовчого судового засідання від прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшла угода про визнання винуватості, укладена 21.03.2024 року між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_5 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України - у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, просили звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 вказував на те, що угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представником потерпілої особи Департаменту Урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради було надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_6 . У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої особи не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, яке є тяжким, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена судом.

Так, згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів та в окремих випадках щодо особливо тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання із застосування ст.75, ст.76 КК України, оскільки саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження укладеної сторонами угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 березня 2024 року по кримінальному провадженню №727/3045/24, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003435 від 01.09.2023 року, укладену між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК Україниі за їх вчинення призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 4780 грн. 00 коп.

Речові докази: документи, зазначені у протоколі огляду предмета від 18.03.2024 року, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1