Справа № 201/3146/24
Провадження № 1-кс/201/1046/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання начальника Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 17.04.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зориківка Міловського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000079 від 17.04.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, щослідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000079, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України за фактом здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також за фактом добровільного обрання громадянина України до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території.

17.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №0000079 за фактом здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що після початку повномасштабного військового вторгнення рф на територію України, більш точний час визначити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перебуваючи на території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, маючи умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти та реалізуючи їх, вступив в злочинну змову з представниками окупаційної влади російської федерації та так званої «луганської народної республіки», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо організації освітнього процесу в закладі освіти окупаційної влади в с. Зориківка Старобільського району Луганської області, а саме - «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Зориківська середня школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Зориківка, вул. Центральна, буд. 43, в порушення вимог Конституції та законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , приблизно у травні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, спрямованими на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - російської федерації та так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняв посаду - «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Зориківська середня школа»», створеного 16.05.2022 та розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Зориківка, вул. Центральна, буд. 43, обіймаючи яку здійснює впровадження стандартів освіти держави-агресора у даному закладі освіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел у виконання, ОСОБА_4 в період часу з березня по травень 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, систематично відвідував наради щодо впровадження системи освіти окупаційної влади, які проводились представниками т.зв. «міністерством освіти і науки лнр». У подальшому ОСОБА_4 збирав наради серед педагогічного складу Зориківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Міловської селищної ради Луганської області, батьківські збори на яких повідомляв, що освітній процес у вказаному закладі буде здійснюватися державною мовою «луганської народної республіки» - російською мовою з використанням російських підручників, за освітніми стандартами та навчальними планами російської федерації та так званої «луганської народної республіки», чим вчинив дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у так званому «державному загальноосвітньому закладі луганської народної республіки «Зориківська середня школа», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Зориківка, вул. Центральна, буд. 43.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , будучи «директором «державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Зориківська середня школа»», розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Зориківка, вул. Центральна, буд. 43, приблизно з травня 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, у подальшому до початку вересня 2022 у відповідності до «наказу про організований початок 2022-2023 учбового року в загальноосвітніх організаціях луганської народної республіки» від 22.08.2022, затвердженого так званим «міністром освіти та науки луганської народної республіки», підготував та організував освітній процес у вказаному закладі у відповідності до «закону про освіту» від 30.09.2016 так званої «луганської народної республіки», згідно з яким в освітніх організаціях, освітня діяльність здійснюється державною мовою «луганської народної республіки» за освітніми стандартами та навчальними планами так званої «луганської народної республіки», із повним виключенням з освітнього процесу вимог до обов`язкових результатів навчання, визначених державними стандартами повної загальної середньої освіти України, який повністю суперечить меті як початкової так і базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення російської федерації та так званої «луганської народної республіки», її історичної ролі, викривлення свідомості та ставлення учнів до історичних подій, що відбулися, та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови, що має своєю кінцевою метою збуджувати агресію та ненависть до України, тим самим здійснив дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вказаному закладі освіти.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 30.08.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, заочно повідомлено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зориківка, Міловського району Луганської області, українця, громадянина України про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

22.09.2023 до єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 за фактом добровільного обрання громадянина України до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 квітня 2023 року об 09 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт Мілове Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на обрання до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Міловської селищної територіальної громади Луганської області, добровільно надав відомості щодо себе та в подальшому рішенням «Луганського організаційного комітету по проведенню попереднього голосування по кандидатам для подальшого висунення від партії «єдина росія» кандидатами в депутати законодавчого органу лнр, представницького органу муніципального утворення адміністративного центру лнр» від 29 квітня 2023 року зареєстрований, як «кандидат у депутати ради Міловського муніципального округу лнр від партії «єдина росія».

Так, приблизно в другій половині вересня 2023 року, більш точний час з об`єктивних причин встановити не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, маючи умисел на участь у виборах «у депутати Міловського муніципального округу луганської народної республіки», а саме на території тимчасово окупованої Міловської селищної територіальної громади Луганської області, зі своїх особистих мотивів, був обраний депутатом «ради муніципального округу Міловський муніципальний округу першого скликання».

Рішенням «ради муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання» від 19.09.2023 № 1 встановлено, що рада першого скликання сформована в правочинному складі згідно з додатком до цього рішення та приступає до виконання повноважень з 19 вересня 2023 року.

Відповідно Додатку до рішення «ради муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання» від 19.09.2023 № 1, визначено список депутатів цієї ради в якому під № 3 від Міловського місцевого відділення ВПП «єдина росія» зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 вересня 2023 року «радою муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання» було ухвалено рішення №4, відповідно до якого ОСОБА_4 обрано заступником голови «ради муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання», що приступив до виконання своїх обов`язків з 19 вересня 2023 року здійснюючи свою діяльність на не постійній основі.

19 січня 2024 року прокурором у кримінальному провадженні, винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №0000079 від 17.04.2023 та №0000119 від 22.09.2023. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно реєстраційний №0000079 від 17.04.2023.

31.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зориківка Міловського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, заочно повідомлено про нову підозру у здійсненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а також у добровільному обранні громадянина України до незаконного органу влади створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили факт зайняття громадянином України ОСОБА_4 посади «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Зориківська середня школа»» та заступника голови «ради муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання», протоколами огляді інтернет публікацій, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків.

Відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України:

- протоколами оглядів від 11.06.2023 та 14.08.2023 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Міловської селищної територіальної громади та обіймає посаду «директора державного загальноосвітнього закладу луганської народної республіки «Зориківська середня школа»»;

- протоколами оглядів від 06.11.2023, 06.11.2023, 14.12.2023, 30.11.2023, в ході яких оглянуто публікації в мережі Інтернет, що підтверджують факт перебування ОСОБА_4 тимчасово окупованій території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та зайняття посади заступника голови «ради муніципального округу муніципальне утворення Міловський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання».

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 19.08.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована Російською Федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1. частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2. частина території України в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», від 12.05.2015 за № 389-VIII, військові адміністрації населених пунктів утворюються в одному чи декількох населених пунктах (селах, селищах, містах), в яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, у тому числі внаслідок фактичного саморозпуску або самоусунення від виконання своїх повноважень, або їх фактичного невиконання, або припинення їх повноважень згідно із законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Згідно з Резолюцію Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнається, що Росія вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН.

Проміжним рішенням Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, констатовано факт вторгнення Росії на територію України.

Крім того, преамбулою Закону встановлено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб, тобто до 13.05.2024.

Законом України від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території смт. Мілове та Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Пізніше, збройними формуваннями російської федерації спільно з незаконними збройними формуваннями «лнр» створено окупаційну адміністрацію, яка встановила та здійснює фактичний контроль над територією Міловська селищна територіальна громада Старобільського району Луганській області.

Зокрема, на вказаній території створено та функціонує «адміністрація Міловського району лнр» та ін.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Міловська селищна територіальна громада Старобільського району Луганській області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.08.2023 № 224 «Про затвердження Змін до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово тимчасом окупованих Російською Федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Міловську селищну територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_4 , перебуває на території Міловської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, яка відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважається тимчасово окупованою територією України.

24.08.2023, 25.08.2023, 26.08.2023, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 30.08.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 30.08.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 205 від 12.10.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Одночасно з повідомленням ОСОБА_4 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 147 від 30.08.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7, на 04.09.2023, 05.09.2023, 06.09.2023. Крім цього, у випуску вказаної газети № 205 від 12.10.2023 було, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, на 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним, 07.09.2023 прокурором у кримінальному провадженні - начальником Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_12 у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Управління стратегічних розслідувань в Луганській області НП України.

27.01.2024, 29.01.2024, 30.01.2024, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3,5 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування знову не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 31.01.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про нову підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про нову підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 31.01.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 22 від 31.01.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000079 від 17.04.2023 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000079, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України за фактом здійснення громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а також за фактом добровільного обрання громадянина України до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території.

24.08.2023, 25.08.2023, 26.08.2023, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 30.08.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 30.08.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 205 від 12.10.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Одночасно з повідомленням ОСОБА_4 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 147 від 30.08.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7, на 04.09.2023, 05.09.2023, 06.09.2023. Крім цього, у випуску вказаної газети № 205 від 12.10.2023 було, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_4 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях, на 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

У зв`язку з викладеним, 07.09.2023 прокурором у кримінальному провадженні - начальником Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_12 у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Управління стратегічних розслідувань в Луганській області НП України.

27.01.2024, 29.01.2024, 30.01.2024, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3,5 ст. 111-1 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_4 до органу досудового розслідування знову не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 31.01.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про нову підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про нову підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 31.01.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 22 від 31.01.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою прокурора від 07.09.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1. 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ухиляється від явки на виклик прокурора (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 т. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 17.04.2023, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження № 0000079 від 17.04.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 09-25 годині 20.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1