Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/105/24
Провадження № 1-кп/499/51/24
В И Р О К

Іменем України

09 липня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 (далі також захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001399 за обвинуваченням ОСОБА_5 (далі також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка, Сумської області, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який має вищу освіту, одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.

Обвинувачений, який є військовослужбовцем призваним за мобілізацією проходячи військову службу в складі Збройних Сил України, відповідно до вимог статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України (далі також Закону).

30 жовтня 2023 року, біля 06 години 00 хвилин, обвинувачений, керував технічно справним автомобілем марки «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі також автомобіль 1), в умовах ранкових навігаційних сутінків, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар в напрямку міста Одеса, на прямій, сухій, асфальтованій ділянці, та здійснював рух зі швидкістю 90 км на годину, та на 392 кілометрі автомобільної дороги «Київ-Одеса», порушив вимоги пункту 1.5, підпунктів «б», «д» пункту 2.3, пункту 12.1, пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), відповідно до яких, не повинен був створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та зобов`язаний бути: уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Натомість обвинувачений був неуважним, обрав швидкість руху автомобіля 1 без врахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати його рух, відволікся від керування, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.

В цей час на цій ділянці автодороги на правому узбіччі за ходом руху автомобіля 1 був запаркований автопоїзд у складі сідлового тягача «Daf FT 95 XF 480», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом «Schmitz SCF 24 G», реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі також автомобіль 2), під керуванням водія ОСОБА_6 , який розташовувався лівими колесами на відстані 0.65 - 0.8 м до краю проїзної частини, з увімкненими габаритними вогнями, й з встановленими на бампері-відбійнику напівпричепа розпізнавальними знаками, передбаченими підпунктом «г» пункту 30.3 ПДР, та позаду на певній відстані був встановлений додатково ще знак аварійної зупинки.

Проте, обвинувачений рухався у правій смузі свого напрямку руху, з увімкненим ближнім світлом фар, маючи об`єктивну і реальну можливість не допустити дорожньо-транспортну пригоду, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, знехтував особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, під час наближення до автомобіля 2, вкрай уважним не був, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що обрана ним швидкість руху забезпечить постійний контроль за траєкторією руху автомобіля 1 і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, гарантоване не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, відволікся від керування, за відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням автомобіля 1, через що допустив неконтрольований виїзд автомобіля 1 за межі проїзної частини на праве узбіччя за ходом руху, де скоїв наїзд передньою правою частиною автомобіля 1 на задню ліву частину автомобіля 2 (далі ДТП).

Унаслідок ДТП пасажиру автомобіля 1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі також ОСОБА_7 ) спричинено такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-лицьова травма: рани та садна обличчя, синець повік правого ока, перелом лицьових кісток, нижньої щелепи, крововилив м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні в правій скронево-тім`яній та тім`яно-потиличній ділянках, крововилив в скроневий м`яз справа, кільцевидний перелом кісток склепіння та основи черепа, повний відрив великих півкуль головного мозку від мозочка, розміжчення нижньої поверхні мозочка; закрита травма шиї: садна передньої поверхні шиї, крововилив в м`язах шиї переломи під`язикової кістки та щитовидного хряща; закрита травма грудної клітини: розрив правого грудинно-ключичного зчленування, поперечні переломи правих ребер: 1-го - по прихребтовій лінії; 2, 3, 4-го - по середній ключичній лінії (на межі з хрящовою тканиною), відшарування грудної частини аорти, розрив з крововиливом прикореневої ділянки правої легені, крововилив у праву плевральну порожнину (300 мл рідкої крові); закрита травма живота: садна живота, крововилив в навколонирковій клітковині правої нирки; садна та синці верхніх і нижніх кінцівок, закритий поперечний перелом тіла лівої стегнової кістки (далі також тілесні ушкодження).

Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою поєднаною травмою голови, тулуба та кінцівок, яку він отримав під час ДТП у вигляді: переломів лицьових кісток та нижньої щелепи, кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`які оболонки головного мозку та мозочка, повного відриву великих півкуль головного мозку від мозочка, переломів під`язикової кістки та щитовидного хряща, переломів правих ребер, відшарування грудного відділу аорти та крововиливу в праву плевральну порожнину, перелому правої стегнової кістки, а безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 став шок.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які спричинили смерть потерпілого.

2.Учасники судового провадження висловили таке.

Обвинувачений в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого діяння, та додатково показав, що втратив пильність, своєчасно не побачив на узбіччі дороги автомобіль 2 внаслідок чого сталася ДТП, взагалі не пам`ятає момент зіткнення, натепер перебуває на лікуванні, не перебуває на посаді водія та не виконує обов`язки пов`язані зі застосуванням зброї, висловлює жаль з приводу скоєного, оскільки ОСОБА_7 був його побратимом, частково відшкодував шкоду потерпілій в розмірі 85000 гривень та надалі кожного місяця за рахунок отриманого грошового забезпечення буде перераховувати відповідні кошти, щиро розкаюється, надалі порушувати ПДР намірів не має.

Потерпіла ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, та зазначила, що не наполягає на реальній мірі покарання для обвинуваченого.

Представник органу з питань пробації, належно повідомлена про дату, час і місце в судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не перешкоджає судовому розгляду.

3.Докази на підтвердження встановлених обставин такі.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчення обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.

Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся у скоєному, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу вчинення кримінального правопорушення.

4.Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі.

4.1. Оскільки суд встановив, що обвинувачений, 30 жовтня 2023 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, на 392 кілометрі автомобільної дороги «Київ - Одеса» порушив ПДР, й допустив наїзд на запаркований біля узбіччя дороги автомобіль 2, внаслідок чого ОСОБА_7 від отриманих травм помер, то вчинене ним діяння суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

4.2. Зважаючи на приписи статей 65-68 КК,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, визнає його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а також встановив відсутність обставин що обтяжують покарання.

Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як середні, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (далі доповідь, 184-190).

Суд враховує викладені вище обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, відомості про обвинуваченого як про особу, який: позитивно характеризується за місцем проходження служби; виконує обов`язки військової служби, брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 16 січня 2023 року отримав травму пов`язану з проходженням військової служби; перерахував потерпілій 85000 гривень; раніше до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної відповідальності не притягувався, не є особою з інвалідністю, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі зі встановленням випробування, тому, з огляду на положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, застосовує положення статей 75, 76 КК.

4.3. Мотиви щодо додаткового покарання такі.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина 1 статті 3 Конституції України).

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» роз`яснено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд наголошує, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2488 від 28 квітня 2024 року, обвинувачений отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку у вигляді цефалічного синдрому з незначним порушенням функцій, який під час судового розгляду зазначив, що через стан свого здоров`я не пам`ятає обставини ДТП (том 1, а.с. 247).

Тож, стан здоров`я обвинуваченого натепер, за встановлених обставин викликає сумніви щодо можливості ним забезпечити безпечні умови експлуатації транспортними засобами на дорогах загального користування.

Відтак, вирішуючи питання про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, які призвели до загибелі людини, життя якої є найбільшою соціальною цінністю, суд доходить висновку, що призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк передбачений санкцією частини 2 статті 286 КК відповідатиме ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставинам, наслідкам вчиненого злочину та стану здоров`я особи.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються під час ухвалення вироку такі.

5.1. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 09 липня 2024 року виділив в окреме провадження цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, який поданий у кримінальному провадженні №0001399 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

5.2. Суд вважає, що за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, накладений слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ухвалою від 10 листопада 2023 року арешт необхідно скасувати.

5.3. Суд вважає, що відповідно до частини 9 статті 100 КПК, після набрання вироком законної сили речові докази необхідно повернути законним володільцям.

Натомість суд не вирішує питання про повернення законному володільцю ОСОБА_11 сідлового тягача "Daf FT 95 XF 480" реєстраційний номер НОМЕР_2 та напіпричіпу "SchmitzSCF 24 G" реєстраційний номер НОМЕР_4 , оскільки ці речові докази на підставі розписки фактично йому повернутіта перебувають в його власності.

5.4. Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи автомобіля 1 в розмірі 4922 гривні 32 копійки; судової автотехнічної експертизи автомобіля 2 в розмірі 3786 гривень 40 копійок, судової транспортно-трасологічної експертизи в розмірі 5300 гривень 96 копійок, судової авто технічної експертизи в розмірі 4543 гривні 68 копійок, а всього в загальному розмірі 18553 гривні 36 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

5.5. Суд зазначає, що стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не заявлялися.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 532, 615 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку тривалістю два роки п`ять місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ухвалою від 10 листопада 2023 року на автомобіль: "Opel Omega" реєстраційний номер НОМЕР_1 ; сідловий тягач "Daf НОМЕР_5 " реєстраційний номер НОМЕР_2 та напіпричіп "SchmitzSCF 24 G" реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Повернути законному володільцю ОСОБА_5 речовий доказ автомобіль "Opel Omega" реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в загальному розмірі 18553 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три гривні) 36 копійок.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення, способом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_12