Єдиний унікальний номер 448/1917/23
Провадження № 1-кп/448/62/24
В И Р О К

Іменем України

22.02.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 30.10.2023р. за № 0001156, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитровичі Мостиського району Львівської області; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 29 жовтня 2023 року о 10:00 год.,перебуваючи у лісовому масиві, пікет №5222, що неподалік с.Заріччя Яворівського району Львівської області, де пролягає сейсмічний кабель лінії №1690 ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД» для проведення сейсмічної розвідки вуглеводів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна крадіжку), достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який Указом Президента України від 01.05.2023р №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023р. №3057-ІХ продовжено строк воєнного етану в Україні з 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив викрадення кабелю сейсмічної коси STRL 55-4FDU, вартість якої складала 5187 (п`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень, цифрового модулю FDU-428, вартістю 33850 (тридцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 88 коп., геофону 12xSG10 6.25, вартістю 2599 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 20 копійок, шеєру FM4 connector for STPL СABEL вартістю 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) гривня 40 коп., чим спричинив ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД» матеріальну шкоду на загальну суму 43928 (сорок три тисячі дев`ятсот двадцять вісім) гривень 48 коп.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті і оголошені прокурором. Пояснив, що дійсно у вищевказаний день та час він, перебуваючи у лісовому масиві, що неподалік с.Заріччя Яворівського району Львівської області, побачив кабель і скориставшись тим, що нікого поблизу не було, викрав частину вказаного кабелю. Також обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому та просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного - відсутні, жодних клопотань з цього приводу учасниками кримінального провадження не заявлялись.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, - оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначив поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, виключно позитивно характеризується за місцем проживання; його (обвинуваченого) стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його сімейний та матеріальний стан є неодружений, офіційно не працевлаштований, однак працює на тимчасових роботах, його роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такого,- обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, відшкодував заподіяну шкоду та готовий нести кримінальну відповідальність. Суд враховує також думку представника потерпілого ОСОБА_5 , котрий не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального і морального характеру, так як останній повністю відшкодував завдані збитки, а щодо призначеного обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді Яворівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також відсутність ймовірної небезпеки для суспільства - свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбування такого, звільнивши його від відбування покарання, надавши випробувальний термін.

З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із визначенням останньому іспитового строку тривалістю в 1 рік із покладенням на нього обов`язків, регламентованих п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2023 року накладено арешт на фрагмент сейсмічного кабелю помаранчевого кольору, довжиною 10 см., із взірцем несанкціонованого зрізу, який був вилучений в ході огляду місця події 29.10.2023р.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2023 року накладено арешт на майно: фрагменти сейсмічного кабелю помаранчевого та чорного кольору, загальною довжиною 25-30м; сейсмічне обладнання, ззовні схоже на електричну розетку у кількості 2-х штук; предмети, ззовні сході на сейсмічні датчики у кількості 6-ти штук; кухонний ніж довжиною 20 см.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - фрагмент сейсмічного кабелю помаранчевого кольору, довжиною 10 см., із взірцем несанкціонованого зрізу; - фрагмент сейсмічного кабелю STRL 55-4FDU помаранчевого кольору, довжиною 43 м; - фрагмент кабелю чорного кольору, довжиною 41 м; сейсмічне обладнання, а саме: геофони SG-10 жовто-блакитного кольору в кількості 6-ти штук, цифровий модуль FDU-428 оранжево-синьо-чорного кольору, шеєрне з`єднання FM4 чорного кольору, шеєрне з`єднання блакитного кольору, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області (м. Яворів, вул. І.Франка 16 Яворівського району Львівської області), слід повернути їх законному володільцю ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД»;

- кухонний ніж, довжиною 20 см, який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області (м.Яворів, вул. І.Франка 16 Яворівського району Львівської області), слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 06.11.2023 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці. Після закінчення цього строку, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком - 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2023 року на майно: фрагмент сейсмічного кабелю помаранчевого кольору, довжиною 10 см., із взірцем несанкціонованого зрізу, який був вилучений в ході огляду місця події 29.10.2023р., - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2023 року на майно: фрагменти сейсмічного кабелю помаранчевого та чорного кольору, загальною довжиною 25-30м; сейсмічне обладнання, ззовні схоже на електричну розетку у кількості 2-х штук; предмети, ззовні сході на сейсмічні датчики у кількості 6-ти штук; кухонний ніж довжиною 20см, - скасувати.

Речові докази, а саме: - фрагмент сейсмічного кабелю помаранчевого кольору, довжиною 10 см., із взірцем несанкціонованого зрізу; - фрагмент сейсмічного кабелю STRL 55-4FDU помаранчевого кольору, довжиною 43 м; - фрагмент кабелю чорного кольору, довжиною 41 м; сейсмічне обладнання, а саме: геофони SG-10 жовто-блакитного кольору в кількості 6-ти штук, цифровий модуль FDU-428 оранжево-синьо-чорного кольору, шеєрне з`єднання FM4 чорного кольору, шеєрне з`єднання блакитного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області (м.Яворів, вул.І.Франка 16 Яворівського району Львівської області), квитанція №000218 - повернути їх законному володільцю ТОВ «ЕНТЕРПРАЙЗ ЛТД»; - кухонний ніж, довжиною 20 см, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області (м.Яворів, вул. І.Франка 16 Яворівського району Львівської області), спец. пакет WAR 1046295, квитанція №000218 - повернути ОСОБА_3 .

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1