Справа № 953/2465/24
н/п 1-кс/953/3650/24
"17" травня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурафа Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, 2008 року народження, офіційно не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Під час досудового розслідування встановлено, що 27 березня 2024 року близько 19 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-т Гагаріна зі сторони вул. Південнопроектна у напрямку вул. Льва Ландау у м. Харкові та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, де в той час переходив проїзджу частину автодороги зправа наліво пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті, не зупинив автомобіль та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . У результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.
Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 18.1, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п. 12.9 (б) «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».
16 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколу огляду місця ДТП від 27 березня 2024 року, додатком до якої є схема ДТП; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 02 квітня 2024 року; даними протоколу слідчого експерименту від 03 квітня 2024 року; даними висновків експертів № СЕ-19/121-24/9874-ІТ від 26 квітня 2024 року, № СЕ-19/121-24/9555-ІТ від 23 квітня 024 року; даними висновку лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/866Дт/24 від 28 березня 2024 року; даними протоколу допиту підозрюваного від 17 травня 2024 року.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 , перебуваючи на волі та розуміючи зміст інкриміновано йому кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх схилення до зміни показів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_12 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо порушення ним правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилася ДТП, в результаті якої настала смерть потерпілого. Просив взяти до уваги ту обставину, що він має на своєму утриманні неповнолітню дитину та дружину. З огляду на вищевикладене просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.
Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнає у повному обсязі, раніше до кримінальної відповідальності не притягався та є законослухняним громадянином. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується його підзахисному, вчинене з необережності. Просив суд, вирішуючи питання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, врахувати ту обставину, що на утриманні підозрюваного перебувають його неповнолітній син та дружина, яких він повинен забезпечувати. Окрім того, ОСОБА_3 має хронічне захворювання, на даний час проходить періодичне лікування у Міській лікарні № 17. Просив взяти до уваги обставини, які мають місце на території м. Харкова, пов`язані з військовою агресією РФ проти України. З огляду на вищевикладене просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.
16 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно зі статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду місця ДТП від 27 березня 2024 року, додатком до якої є схема ДТП; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 02 квітня 2024 року; даними протоколу слідчого експерименту від 03 квітня 2024 року; даними висновків експертів № СЕ-19/121-24/9874-ІТ від 26 квітня 2024 року, № СЕ-19/121-24/9555-ІТ від 23 квітня 024 року; даними висновку лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/866Дт/24 від 28 березня 2024 року; даними протоколу допиту підозрюваного від 17 травня 2024 року.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого.
Одночасно з цим, суд зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання не доведений ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний свою вину у порушенні ним правил дорожнього руху визнав повністю.
Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує слідчий у своєму клопотанні та прокурор, у зв`язку із чим, слідчий суддя оцінивши в сукупності всі докази, надані сторонами кримінального провадження та обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має зареєстроване місце мешкання в м. Харкові, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має неповнолітню дитину, 2008 року народження, тобто має стійкі родинні зв`язки, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі від 3 до 8 років, разом з тим слідчий суддя шляхом співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, робить вищенаведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України лише вірогідними, однак існування зазначеного ризику не перешкоджає вирішенню питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.
Слідчий суддя оцінює доводи сторони обвинувачення та сторони захисту у сукупності зі всіма обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та вважає, що прокурор та слідчий не в повній мірі довели недостатність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, на які посилався слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не є винятковим та виправданим.
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що домашній арешт у певний період доби за місцем фактичного мешкання підозрюваного ОСОБА_3 зможе ефективно забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, а також уберегти від ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.
Згідно з ч. 6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на два місяці у межах строку досудового розслідування, тобто до 16 липня 2024 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування до 16 липня 2024 року, заборонивши підозрюваному залишати житло за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги.
Зобов`язати ОСОБА_3 протягом часу дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту:
- не залишати житло за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого СУ ГУНП в Харківській області, прокурора Харківської обласної прокуратури за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 16 липня 2024 року включно.
Попередити ОСОБА_3 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї зобов`язань.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_3 на облік, як особу, щодо якої застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 20 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1