Справа № 685/719/23
Провадження № 1-в/685/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника сектору пробації ОСОБА_4 та

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь клопотання начальника Хмельницького районного сектору № 9 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про направлення до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого до покарання у виді обмеження волі строком два роки,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гальчинці Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрований там же по АДРЕСА_1 (в даний час Теофіпольська територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області), фактично проживає по АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2024 року начальник Хмельницького РС № 9 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про направлення ОСОБА_5 , засудженого до покарання у виді обмеження волі, до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 був під розпис ознайомлений з порядком відбування покарання у виді обмеження волі та вручено припис, згідно якого він мав 02 лютого 2024 року самостійно виїхати до ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області, проте самостійно до місця відбування покарання не прибув, йому було направлено виклик про необхідність явки до підрозділу пробації на 12 лютого 2024 року. 14 лютого 2024 року було здійснено виїзд за місцем проживання засудженого, однак вхідні двері будинку були зачиненими, тому йому було направлено повторний виклик про необхідність явки до підрозділу пробації. 28 лютого 2024 року ОСОБА_5 з`явився до підрозділу пробації та свій невиїзд до місця відбування покарання пояснив доглядом за хворою дружиною, яка є особою з інвалідністю 2-ї групи.

В ході судового засідання начальник підрозділу пробації ОСОБА_4 своє подання підтримав та додатково пояснив, що відповідно до встановленого порядку, в разі звернення засудженого з заявою про відсутність коштів на проїзду, центральним органом пробації такі кошти виплачуються на банківський рахунок засудженого, в разі проїзду за власні кошти на місці відбування покарання на підставі проїзних документів такому засудженому повертаються витрачені ним кошти на проїзд, крім проїзду у вагонах категорії «люкс», проте ОСОБА_5 з заявою про виділення йому коштів на проїзд не звертався.

Засуджений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні подання, оскільки він доглядає за дружиною, якій зробили дорого вартісну операцію, тому і не зміг виїхати, крім того, він не має коштів на проїзд.

Прокурор подання підтримав.

Заслухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2023 року, який набрав законної сили 11 січня 2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кримінально-виконавчого кодексу України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбуття покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного у приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

29 січня 2024 року засудженому ОСОБА_5 було вручено припис для прибуття самостійно протягом трьох діб до виправного центру, розташованому по АДРЕСА_3 , що підтверджується корінцем даного припису. Разом з отриманням припису ОСОБА_5 був попереджений, що у разі, зокрема, невиїзду в установлений строк чи неприбуття до виправного центру, на підставі ст. 57 КВК України він буде затриманий для вирішення питання про направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, про що дав письмову підписку.

Як вбачається з довідки начальника сектору пробації ОСОБА_4 від 05 лютого 2024 року, засуджений у встановлений строк до місця відбування покарання не відбув, йому було направлено виклик до сектору до 12 лютого 2024 року, однак засуджений вимог даного виклику не виконав, тому був повторно викликаний до 29 лютого 2024 року. З`явившись до підрозділу пробації 28 лютого 2024 року засуджений ОСОБА_5 дав письмові пояснення про неможливість виїзду у зв`язку з необхідністю догляду за хворою дружиною, якій нещодавно зроблено операцію та вона потребує стороннього догляду.

Частиною четвертою статті 57 КВК України визначено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Засуджений, в якості поважної причини свого невиїзду зазначає хворобу дружини, яка потребує стороннього догляду, проте не надає жодних доказів на підтвердження зазначених ним обставин.

Судом, при ухваленні вироку, яким було засуджено ОСОБА_5 , було дано оцінку даних фактів та, зокрема, встановлено, що шлюб ОСОБА_5 з дружиною було розірвано, хоч вони і проживають в одному будинку. Разом з ними також проживають двоє їх повнолітніх дітей, які можуть надавати допомогу матері, якщо вона її потребує.

Оскільки вказана засудженим причина невиїзду до місця відбування покарання є неповажною, доказів звернення з заявою про виділення коштів на проїзд він не надав, інших причин також не зазначив, тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не виїхав до місця відбування покарання без поважних причин, тому підлягає направленню в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 56, 57 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , засудженого до покарання у виді двох років обмеження волі згідно вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2023 року, направити до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1