Справа № 302/248/24
Провадження № 1-кп/302/69/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я Закарпатської області кримінальне провадження № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Майдан Міжгірського району Закарпатської області, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з професійно-технічної освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК України).

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху за наступних обставин.

Так, 29 грудня 2023 року, близько 17.30 години, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в населеному пункті с. Сойми Хустського району Закарпатської області по автодорозі Р-21 Долина-Міжгір`я-Хуст зі сторони м. Хуст у напрямку м. Долина Івано-Франківської області де на дорозі наявна вузька суцільна лінія, яка розділяє потоки транспорту по одній смузі в кожному напрямку, у темну пору доби, діючи у супереч вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 4.16 а, 12.3, 12.4, 18.1 та 1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який в той час переходив дорогу зліва на право по руху транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 15-м від 19.02.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на шкірних покривах правого ока, групу саден на шкірних покривах чола справа, ушиту рану на шкірних покривах чола справа, садно на шкірних покривах нижньої третини лівої гомілки, ушиту рану на волосистій частині голови в лобній ділянці по центру, ушиту рану на волосистій частині голови в скроневій ділянці справа, садно на шкірних покривах грудної клітки справа, садно на шкірних покривах сідничної ділянки справа. Згідно медичної карти стаціонарного хворого, яка заповнена на його ім`я в нього виставлено діагноз: закритий багатоуламковий перелом с/3 великогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням; закритий перелом н/з малогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням; забита рана лівої стопи; ЗЧМТ; струс головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому с/з великогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням, закритого перелом н/з малогомілкової кістки лівої гомілки зі зміщенням, які потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості. Всі вказані тілесні ушкодження виникли дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля з послідуючим закиданням тіла на транспортний засіб та відкиданням на тверде підлегле покриття з послідуючим ковзанням по ньому та могли виникнути в час 29.12.2023 та при обставинах ДТП.

Також, у відповідності до висновку інженерно-транспортної експертизи № 25/02 від 20.02.2024 водій ОСОБА_5 у заданій дорожній ситуації повинен був діяти згідно вимог пунктів: 1.5; 2.3 «б»; 4.16 «а»; 12.3; 12.4; 18.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «перевага», «пішохідний перехід» та «небезпека для руху») ПДР України, повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год., бути уважним до дорожньої обстановки, з моменту виявлення небезпеки для руху своєчасно застосувати гальмування, дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який мав перевагу під час переходу проїзної частини позначеним нерегульованим пішохідним переходом. При заданих вихідних даних водій автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість шляхом своєчасного негайного застосування екстреного гальмування уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 при русі з швидкістю Va=50 км/год. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, несвоєчасно застосував гальмування у заданий момент виникнення небезпеки для руху, тому невідповідність дій водія автомобіля ОСОБА_5 вимогам п.п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) та 1.10 (в частині значення «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися) ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий звернулися до суду із клопотанням та заявою, в якій висловили прохання звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, оскільки вони примирилися, потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Судом потерпілому роз`яснені наслідки закриття кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію його підзахисного та потерпілого.

Прокурор вважав, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з огляду на нижченаведене.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 44, 46 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який не є корупційним, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдані ним збитки, виходячи з позиції потерпілого, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, в зв`язку з примиренням його з потерпілим, закривши кримінальне провадження.

На підставі статей 44, 46 КК України та керуючись пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 314-315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілого та клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі статті 46 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 286 КК України в зв`язку з примиренням із потерпілим.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2024 року відносно ОСОБА_5 за частиною 1 статті 286 КК України закрити.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.01.2024, на наступне майно: автомобіль «ВАЗ» моделі 210994, д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; уламки скла, галош, шапку.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ» моделі 210994, д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_5 ; уламки скла, галош, шапку, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити по вступу ухвали в законну силу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1