Справа № 553/1615/24
Провадження № 1-в/553/157/2024
У Х В А Л А

Іменем України

04.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно засудженого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Айзпуте Латвія, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , 2007 р.н., встановлена інвалідність (3 гр.), зареєстрований та мешкав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 вересня 2018 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн. (штраф сплачено);

05 березня 2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 вирішено виконувати самостійно. Вирок вступив в законну силу 07.12.2020. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2021 скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років. Ухвала вступила в законну силу 08.10.2021. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2021 зараховано в строк покарання період з 18.12.2019 по 18.03.2021 1 рік 3 місяці,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_5 був засуджений 05.03.2019 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ст. 75, ст. 76 КК України з іспитовим строком 1 рік. Вирок від 19.09.2018 року виконувати самостійно. Вирок вступив в законну силу 07.12.2020 року. Потім ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.09.2021 року скасовано звільнення з випробувальним терміном та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років. Ухвала вступила в законну силу 08.10.2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2021 року зараховано в строк покарання період з 18.12.2019 року по 18.03.2021 року - 1 рік 3 місяці. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.10.2021 року. Початок строку: 21.10.2021 року. Кінець строку: 21.07.2025 року. Перебуваючи в ДУ «Полтавська установа виконання покарання (№ 23)» порушень встановлених вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Виконує обов`язки нічного днювального (чергує). 3 05.11.2021 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час перебування в установі характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності притягувався один раз. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Має три заохочення. За станом здоров`я працездатний. На теперішній час не працевлаштований, але в період з грудня 2021 року по червень 2022 року працював на виробництві установи. До праці ставиться задовільно. 22.07.2022 року по 31.08.2022 року під час етапування до державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» Вінницької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. 09.11.2022 року по 16.12.2022 року під час етапування до державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» Вінницької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовуй тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь в реалізації програм диференційованого вихованого впливу на засуджених «Правова просвіта». Відповідно до ст.ст. 110, 114 Кримінально-виконавчого кодексу України соціальні зв`язки підтримує з дочкою, отримує від неї посилки та передачі. Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, підлягає після відбуття 2/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше 21.11.2023 року. Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2019 ОСОБА_5 провину у скоєному злочині визнає повністю, майнового позову не має. ОСОБА_5 довів своєю сумлінною поведінкою, зразковим дотриманням засудженим вимог режиму, участь в самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і в працевлаштуванні - довів своє виправлення. Просить звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та просив її задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 заяву підтримала та наполягала на її задоволенні з підстав викладених в ній.

Прокурор заперечував проти задоволення подання про застосування умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, оскільки, з урахуванням поведінки і ставленням до праці засудженого, на даний час підстави стверджувати, що ОСОБА_8 довів своє виправлення відсутні.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», зазначив, що засуджений має нестабільне, неоднозначне відношення до праці, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши захисника, засудженого, представника колонії, прокурора, перевіривши доводи заяви, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2019 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2018 вирішено виконувати самостійно. Вирок вступив в законну силу 07.12.2020.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2021 скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років. Ухвала вступила в законну силу 08.10.2021.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2021 зараховано в строк покарання період з 18.12.2019 по 18.03.2021 1 рік 3 місяці.

Початок строку відбуття покарання 21.10.2021, кінець строку 21.07.2025 року.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» начальником арештного дому ОСОБА_9 31.05.2024 встановлено наступне.

Термін застосування зміни умови тримання, згідно статті 100 (101) Кримінально-виконавчого кодексу України, підлягає після відбуття 1/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 21.03.2022 року. Рішенням комісії установи від 01.04.2022 року засудженому відмовлено, як такому що не стає на шлях виправлення.

Термін застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 Кримінального кодексу України підлягає після відбуття 1/2 призначеного строку покарання, а саме не раніше - 21.01.2023 року. Рішенням комісії установи від 16.02.2023 року засудженому відмовлено, як такому що не став на шлях виправлення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 року засудженому відмовлено в застосуванні умовно-достроково звільнення від відбування покарання.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 Кримінального кодексу України, підлягає після відбуття 2/3 призначеного строку покарання, а саме не раніше -21.11.2023 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.12.2023 року в умовно - достроковому звільненні від відбування покарання відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.

Історія правопорушень: Форма вини за чинним вироком умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - умисне кримінальне правопорушення. Насильно заволодів транспортним засобом. Вину у вчиненому злочині не визнає.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.10.2021.

Перебуваючи в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» порушень встановлених вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. До праці не залучався.

3 05.11.2021 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час перебування в установі характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності притягувався один раз. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Має три заохочення. За станом здоров`я працездатний. На теперішній час не працевлаштований, але в період з грудня 2021 року по червень 2022 року працював на виробництві установи. До праці ставиться задовільно.

В судовому засіданні представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» повідомив, що наданий час засуджений є нічним днювальним.

22.07.2022 року по 31.08.2022 року під час етапування до державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» Вінницької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 09.11.2022 року по 16.12.2022 року під час етапування до державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» Вінницької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна Установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовуй тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного «Правова просвіта» та «Духовне відродження» відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. До реалізації положень програми ставиться з інтересом. У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач.

Згідно довідки від 29.05.2024, заробітна плата засудженому ОСОБА_5 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з грудня 2021 по червень 2022 і становить 1851,62 грн. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, стягнень та судові витрати не проводилися.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення.

В контексті доводів клопотання суд звертає увагу на нестабільне відношення засудженого до праці, не зважаючи на те, що в період з грудня 2021 по червень 2022 останній працював, виконує обов`язки днювального всього декілька останніх місяців. Рішенням комісії виправної колонії від 01.12.2023 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженому відмовлено, як особі, яке не довела свого виправлення. Повторно вказане питання на розгляд комісії не виносилося.

Так, висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами частини 3 статті 81 КК України, проте наразі застосування положень статті 81 КК України є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Наявність заохочень, сама по собі, не доводить виправлення засудженого в розумінні положень частини другої ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

Додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, що зазначено як підстави заохочень, є обов`язками засуджених, встановленими КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5.

При цьому, утримання від порушень правил внутрішнього розпорядку є прямим обов`язком засудженого, передбаченим ст.107 КВК України, та не є підтвердженням того, що він повністю став на шлях виправлення.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, однак за весь час відбування покарання поведінка засудженого та його ставлення до праці не були стабільними.

На даний час неможливо переконливо стверджувати, що засуджений досяг необхідного ступеню виправлення, а лише можливо констатувати, що відбулися позитивні зміни в поведінці засудженого.

Наявність заохочень, зокрема 14.07.2023, а також виконання обов`язків днювального, хоча і вказує на позитивні зміни у поведінці засудженого та може свідчити лише про те, що він стає на шлях виправлення, однак є недостатнім для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 369-372, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 04.06.2024.

Головуючий: суддя ОСОБА_1