Справа № 372/2743/22
Провадження 1-р/372/11/24
ухвала

Іменем України

17 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання головного державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Годованюка Сергія про надання роз`яснення відносно виконання виконавчого листа № 372/2743/22,

У С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області надійшло клопотання головного держаного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка С. про надання роз`яснення відносно виконання виконавчого листа № 372/2743/22, мотивоване тим, що у його провадженні перебуває виконавче провадження № 71496432 від 17 квітня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа № 372/2743/22 виданого 09 січня 2023 року Обухівським районним судом Київської області про: речові докази, грошові кошти у розмірі 2500 грн. конфісковано в дохід держави.

17 квітня 2023 року державним виконавцем Годованюком С.П. керуючись статтями 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

01 червня 2023 року вказаним державним виконавцем направлено вимогу в ПАТ «УКРГАЗБАНК» про речові докази, грошові кошти у розмірі 2500 грн., передані на зберігання до індивідуального сейфу уповноваженого банку ПАТ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1.

17 липня 2023 року до відділу державної виконавчої служби надійшла відповідь від АТ «УКРГАЗБАНК» щодо залишення без виконання розпорядження від 01 червня 2023 року, оскільки зазначений в копії виконавчого листа договір № 016/92/18/007 від 23 лютого 2018 року у банку не укладався.

Посилаючись на п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, просить надати роз`яснення відносно подальшого виконання виконавчого листа № 372/2743/22 (провадження 1-кп-293/22), виданого 09 січня 2023 року Обухівським районним судом Київської області про конфіскацію в дохід держави ОСОБА_1 речові докази, грошові кошти у розмірі 2500 грн.

Учасники кримінального провадження, державний виконавець до суду не прибули, про день, час та місце розгляду подання повідомлені належним чином.

Прокурор надав до суду заяву у якій просить у задоволенні подання відмовити, оскільки зазначає, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, відсутні.

Суд, дослідивши матеріали клопотання державного виконавця та судової справи № 372/2773/22, заяву прокурора, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема:

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як передбачено ч.1 ст. 539 КПК, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 539 КПК, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 КПК.

Суд зазначає, що положеннями ст. 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед яких законодавцем не передбачено вирішення судом питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, судом установлено, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у справі № 372/2743/22, провадження № 1-кп-293/22, зокрема, речові докази у справі грошові кошти у сумі 2500 грн., а саме: 5 (п`ять) купюр номіналом 500 гривень, зокрема:

-одна купюра номіналом 500 гривень, серійний номер МА1758680;

-одна купюра номіналом 500 гривень, серійний номер ВИ1795165;

-одна купюра номіналом 500 гривень, серійний номер ЛЗ6980985;

-одна купюра номіналом 500 гривень, серійний номер ФБ3290606;

- одна купюра номіналом 500 гривень, серійний номер ЗЗ659388010

застосовано спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

Вище вказаний вирок набрав законної сили та виконавчий лист, виданий 09 січня 2023 року, надісланий до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для належного виконання.

17 квітня 2023 року державним виконавцем Годованюком С.П. керуючись статтями 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

01 червня 2023 року вказаним державним виконавцем направлено вимогу в ПАТ «УКРГАЗБАНК» про речові докази, грошові кошти у розмірі 2500 грн., передані на зберігання до індивідуального сейфу уповноваженого банку ПАТ «Укргазбанк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1.

17 липня 2023 року до відділу державної виконавчої служби надійшла відповідь від АТ «УКРГАЗБАНК» щодо залишення без виконання розпорядження від 01 червня 2023 року, оскільки зазначений в копії виконавчого листа договір № 016/92/18/007 від 23 лютого 2018 року у банку не укладався.

Окрім того, державний виконавець звертався до Обухівського районного суду з метою роз`яснення відносно виконання виконавчого листа, на що йому надана відповідь, однак, доказів виконання дій вказаних у листі суду до клопотання не долучено.

Суд зазначає, що вирок суду в частині конфіскації на цей час є належним чином невиконаним.

Водночас відповідно до матеріалів судової справи установлено, що в постанові про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження, ухвалі Обухівського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року та квитанції № 277 про отримання на зберігання речових доказів (грошових коштів), вказані грошові кошти були описані та вказані купюри.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, суд роз`яснює, що згідно ст. 388 КК України, передбачено кримінальну відповідальність особи за частиною першою - розтрату, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт, та дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені щодо майна, яке підлягає конфіскації за рішенням суду, що набрало законної сили, - караються штрафом від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання є безпідставним та не обґрунтованим, оскільки державним виконавцем усіх необхідний дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для належного виконання рішення суду не вчинено.

Суд зауважує, що у своєму клопотанні про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку державний виконавець порушує питання, щодо способу процедури виконання вказаного вироку, які виходять за межі вимог ч. 1 ст. 537 КПК України, що не дозволяє суду вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, оскільки вирішення поставлених питань не входить до компетенції суду, зокрема, суд не може втручатись у дискреційні повноваження державного виконавця.

Так, вказане питання вирішується не в порядку ч. 1 ст. 537 КПК України, а вирішується, зокрема, в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання державного виконавця на п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України щодо інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, судом до уваги взяті не можуть, оскільки зазначені в клопотанні заявника питання мають бути вирішені згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» і не можуть регулюватись нормами КПК України.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні судового рішення державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для його виконання та не надано достатніх доказів, що свідчать про неможливість виконання вироку суду в частині конфіскації.

При цьому, матеріали клопотання не містять відомостей про неможливість виконання державним виконавцем вироку суду належним чином, оскільки всі необхідні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих повноважень державним виконавцем не вчинено.

Таким чином, державний виконавець не вжив всіх заходів, передбачених чинним законодавством, для примусового виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Тому, суд не вбачає підстав вирішувати питання пов`язаних із виконанням вироку, оскільки всі дані у вироку вказано вірно і на даний час труднощів у його виконанні судом не установлено.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, за змістом положень ч. 1 ст. 380 КПК України, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Так, з системного аналізу норм діючого законодавства вбачається, що роз`яснення судового рішення може мати місце, у разі коли воно є незрозумілим.

Роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш зрозумілій формі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

В той же час, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що не припускається кілька варіантів його тлумачення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

З вироку суду вбачається, що він є зрозумілим, чітким за змістом та його розуміння не викликає труднощів та можливості подвійного тлумачення висновків суду.

Суд зауважує, що у своїй заяві про роз`яснення вироку суду державний виконавець порушує питання, щодо способу процедури виконання вказаного вироку, які також виходять за межі вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, що не дозволяє суду надавати подібні роз`яснення, оскільки вирішення вказаних питань не входить до компетенції суду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що зміст вироку не містить суперечностей, вирок викладений в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко та обґрунтовано зазначені висновки суду щодо конфіскації, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 372, 380, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання головного державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Годованюка Сергія про надання роз`яснення відносно виконання виконавчого листа № 372/2743/22, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Т.Г. Сташків