Справа № 565/933/24
Провадження № 1-кп/565/116/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000054 від 05.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у садовому будинку АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості, -

в с т а н о в и в:

05 квітня 2024 року приблизно о 09:10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в кухні квартири АДРЕСА_3 , за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняючи дії, пов`язані з домашнім насильством, умисно схопив матір своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за волосся, затягнув її у спальну кімнату, де кулаком правої руки наніс їй близько чотирьох ударів у ділянку голови та близько восьми ударів лівою та правою ногами у праву частину тулубу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, закритого перелому 7-го ребра справа, саден у лобній ділянці та у ділянці перенісся, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

16 травня 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у порядку та на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено та узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення - у виді позбавлення волі строком на два роки, із застосуванням ст.75 КК України та встановленням випробувального терміну, з покладенням встановлених ст.ст.76, 91-1 КК України обов`язків. Угодою також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи у судовому засіданні в порядку ч.3 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні прокурор, захисник, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду, укладену ним з прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Відповідно до правил ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суду подано письмову згоду потерпілої ОСОБА_7 на укладення прокурором угоди з обвинуваченим ОСОБА_4 . Згідно з даною заявою, у потерпілої станом на 13.05.2024 відсутні будь-які претензії матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_4 , на момент подання заяви вони примирились та потерпіла не заперечує проти укладення ним угоди з прокурором.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, узгоджене сторонами покарання знаходиться у межах санкції ч.1 ст.122 КК України, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, дослідивши зміст угоди, суд переконався, що вона відповідає вимогам закону.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують його покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , який на час її укладення мав статус підозрюваного.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України, а також п.5 ч.1 ст.91-1 КК України. Разом з тим, суд вважає відсутніми підстави для покладення на ОСОБА_4 запропонованих прокурором обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.91-1 КК України у зв`язку з тим, що, як вбачається зі змісту письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 та пояснень обвинуваченого в судовому засіданні, з ОСОБА_4 на даний час вона примирилась та будь-яких претензій до нього не має.

Речові докази та витрати на залучення експерта у виділеному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження у ході досудового розслідування не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 314, 373, 374, 394, 468 - 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000054 від 05.04.2024 між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

-направити для проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1