Провадження №1-кс/127/4876/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 01.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ст. 356 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2023 у справі № 127/31836/23 накладено арешт на майно потерпілої із забороною його використання, а саме 1/2000 частки неж приміщення № 1: з АДРЕСА_1 площею 21,3 кв. м„ комори № 15 площею 5,9 кв. м„ туалету № 40 площею 1,5 кв. м„ що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Користувача майном належним чином повідомлено про накладення арешту втім останній продовжив займатись підприємницькою діяльністю.

В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 у справі №127/2934/24 надано дозвіл слідчому у даному провадженні на проведення огляду вищевказаного приміщення з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

На виконання вказаної ухвали, слідчим 08.02.2024 проведено огляд місця події, під час здійснення якого було виявлено та описано майно, в тому числі й автомобілі, які перебувають у вказаному приміщенні: Nissan Note AB 3838 EO, власником якого є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_3 ; Audi ТТ НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 (без української реєстрації), можливим власником якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_4 ; Audi Q5 без номерних знаків (номер двигуна зафіксовано в ході огляду місця події), можливим власником якого є ОСОБА_6 (точні анкетні данні не встановлено).

Наявність вказаних транспортних засобів у вказаному вище приміщенні, відповідно до протоколу огляду у напіврозібраному стані, підтверджує вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 382 КК України.

27.03.2024, керуючись ст. 98, 100, 110 КПК України, вказані транспортні засоби постановою слідчого визнано речовими доказами.

Враховуючи те, що на думку органу досудового розслідування дане майно є речовими доказами, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 01.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ст. 356 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2023 (справа №127/31836/23) було накладено арешт на майно, а саме: 1/2000 нежитлових приміщень, загальною площею 350,2 кв.м., що складається із: літ. «Б-1». на першому поверсі приміщення №1: з АДРЕСА_1 площею 21,3 кв.м., комори №15 площею 5,9 кв. м., туалету №40 площею 1,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_7 , яке на підставі договору оренди від 01.09.2017 року перебуває в оренді ТОВ «ІНФОКАРСЕРВІС» (раніше ТОВ «СМЕРІЧКА СТО»), із забороною його відчуження, розпорядження та використання.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 у справі №127/2934/24 надано дозвіл слідчому у даному провадженні на проведення огляду приміщення - 1/2000 частки нежитлових приміщень, загальною площею 350,2 кв.м., що складаються із: «Б-1», на першому поверсі приміщення АДРЕСА_6 площею 21,3 кв.м., комори №15 площею 5,9 кв.м., туалету №40 площею 1,5 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вказаної ухвали, слідчим 08.02.2024 проведено огляд місця події, під час здійснення якого було виявлено та описано майно, в тому числі й автомобілі, які перебувають у вказаному приміщенні: Nissan Note AB 3838 EO, власником якого є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_3 ; Audi ТТ НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 (без української реєстрації), можливим власником якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_4 ; Audi Q5 без номерних знаків (номер двигуна зафіксовано в ході огляду місця події), можливим власником якого є ОСОБА_6 (точні анкетні данні не встановлено).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Враховуючи, що слідчий повторно звернувся з клопотанням про арешт майна, яке уже було предметом розгляду у Вінницькому міському суді Вінницької області, при цьому нових відомостей останнім надано не було, слідчий суддя вважає, що клопотання необґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: Audi ТТ АВ 8502 КI, BMW X1 EH 4406 (без української реєстрації) відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя