Справа№ 953/2820/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не є інвалідом та військовослужбовцем, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2024 приблизно о 18:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , разом із малознайомою йому ОСОБА_5 , вживав алкогольні напої, які він придбав за свої кошти, а ОСОБА_5 за їх домовленістю мала компенсувати йому витрати за пиво у розмірі до 100 грн, більш точну суму встановити не виявилося можливим. У цей час ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_5 повернути йому грошові кошти, які він витратив на пиво, на що остання погодилася та передала свій мобільний телефон ТМ «Xiaomi Poco» ОСОБА_4 для того аби він ввів номер своєї банківської картки та здійснив переказ грошових коштів, витрачених ним за пиво. Отримавши мобільний телефон потерпілої, ОСОБА_4 побачив на кредитному рахунку банківської картки ОСОБА_5 суму в розмірі 10 000 грн та у цей момент у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_5 та свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_6 №734/2023 від 06.11.2023, під приводом переводу собі грошових коштів за придбання пива, ввів у мобільному додатку «МоноБанк» номер своєї банківської карти та перерахував на неї грошові кошти в сумі 10 008 грн із комісією за операцію 400 грн, тим самим розпорядився вказаними грошима на власний розсуд. У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи впевненою у добросовісності дій малознайомого їй ОСОБА_4 , вважала, що останній перерахує суму, витрачену ним на пиво.

Після цього, ОСОБА_5 покинула квартиру ОСОБА_4 . На виході з будинку АДРЕСА_4 , вона помітила у мобільному застосунку «МоноБанк», що ОСОБА_4 перерахував на свою банківську карту грошові кошти у сумі 10 008 грн із комісією за операцію 400 грн, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 10 408 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він 03.02.2024 приблизно о 18:00 год перебував за місцем свого мешкання, в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малознайомою йому ОСОБА_5 , та вживав алкогольні напої, які він придбав за свої кошти, а ОСОБА_5 за їх домовленістю мала компенсувати йому витрати за пиво у розмірі до 100 грн. Він попрохав ОСОБА_5 повернути йому грошові кошти, які він витратив на пиво, на що остання погодилася та передала свій мобільний телефон ТМ «Xiaomi Poco» для того, щоб він ввів номер своєї банківської картки та здійснив переказ грошових коштів, витрачених ним за пиво. Отримавши мобільний телефон потерпілої, він побачив на кредитному рахунку банківської картки ОСОБА_5 суму в розмірі 10 000 грн. та з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання під приводом переводу собі грошових коштів за придбання пива, ввів у мобільному додатку «МоноБанк» номер своєї банківської карти та перерахував на неї грошові кошти в сумі 10 008 грн із комісією за операцію 400 грн. Щиро каявся в скоєнному, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Як особа, ОСОБА_4 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з повною загальною середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди у розмірі 10000 грн.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обрати покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його позитивну посткримінальну поведінку, а саме усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, часткове відшкодування завданої шкоди, що на думку суду, також істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що наведені судом обставини дійсно можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , в зв`язку з призначенням покарання з іспитовим строком, у вигляді особистого зобов`язання слід скасувати.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 400, 00 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000, 00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_4 ОСОБА_5 спричинена матеріальна та моральна шкода, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2024, а саме на: мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору, який належить ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановити випробувальний строк 2 (два) роки, в силу ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , в зв`язку з призначенням покарання з іспитовим строком, у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2024, а саме на: мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору, який належить ОСОБА_4 .

Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 400 (чотириста) грн., 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1