н/п 1-кс/490/1890/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3880/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

21 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисникаОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого на тимчасово окупованій території,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 08.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи діючим на той час старшим інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» Державної кримінально-виконавчої служби України у спеціальному званні «капітан внутрішньої служби», розуміючи факт захоплення та подальшої окупації м. Херсона зс рф, перебуваючи у м. Херсоні, 01 червня 2022 року, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відповідно до наказуначальника незаконної установи виконання покарань «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» від 31.05.2022 (номер не встановлено), добровільно зайняв посаду так званого «старшого оперативного дежурного службы организационно-аналитического отдела Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» з тимчасовим виконанням обов`язків т.зв. «начальника отдела режима и надзора учреждения «следственный изолятор №1», тобто посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному за місцем розташування захопленої будівлі ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_2 . Після зайняття вказаної посади ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, маючи відповідні спеціальні знання, знаходячись на території міста Херсон, активно публічно сприяв реалізації плану держави-агресора та окупаційної влади щодо жорстокого поводження та катування ув`язнених осіб, котрі не беруть активної участі у бойових діях, опинились в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації) та перебували в уразливому становищі через засудження чи тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи старшим інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» Державної кримінально-виконавчої служби України у спеціальному званні «капітан внутрішньої служби», розуміючи факт захоплення та подальшої окупації м. Херсона зс рф, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, але не пізніше 31.05.2022, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перейшов на бік ворога шляхом добровільного вступу на службу до установ виконання покарань, створених окупаційною владою на базі захоплених установ у м. Херсоні, після чого надавав безпосередню допомогу державі-агресору (російській федерації) та її представникам. Так, наказом начальника незаконної установи виконання покарань «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» від 31.05.2022 (номер не встановлено) громадянина України ОСОБА_6 на підставі його заяви призначено на посаду «старшого оперативного дежурного службы организационно-аналитического отдела Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», з присвоєнням спеціального звання «капитан внутренней службы». Цим же наказом на ОСОБА_6 тимчасово покладено виконання обов`язків т.зв. «начальника отдела режима и надзора учреждения «следственный изолятор №1» з 01.06.2022. Добровільно зайнявши вказану посаду, ОСОБА_6 з 01 червня 2022 року до листопада 2022 року, діючи в умовах воєнного стану, маючи відповідні спеціальні знання, знаходячись на території міста Херсон, активно публічно сприяв реалізації плану держави-агресора та окупаційної влади щодо жорстокого поводження та катування ув`язнених осіб, котрі не беруть активної участі у бойових діях, опинились в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації) та перебували в уразливому становищі через засудження чи тримання під вартою. Упродовж вказаного періоду часу ОСОБА_6 , перебуваючи на території захопленої ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», примушував ув`язнених діяти проти їх волі та підкорятись протиправним вимогам представників окупаційної влади. До ув`язнених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відмовлялись виконувати такі вимоги, ОСОБА_6 застосовувалось жорстоке поводження, що виражалось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) страждань та нелюдяному поводженні (ненадання медичної допомоги), тобто катування останніх.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Окрім того, наказом начальника незаконної установи виконання покарань «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» від 31.05.2022 (номер не встановлено) громадянина України ОСОБА_6 на підставі його заяви призначено на посаду «старшого оперативного дежурного службы организационно-аналитического отдела Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», з присвоєнням спеціального звання «капитан внутренней службы». Цим же наказом на ОСОБА_6 тимчасово покладено виконання обов`язків т.зв. «начальника отдела режима и надзора учреждения «следственный изолятор №1» з 01.06.2022. Так, ОСОБА_6 був достовірно обізнаний про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні збройним формуванням рф та повідомляв ув`язненим про свої владні повноваження. Обійнявши вказану вище посаду, ОСОБА_6 , знаючи про свою безкарність як особи, яка представляє окупаційну владу, діючи за вказівками військовослужбовців рф, а також представників керівного складу системи виконання кримінальних покарань рф, спрямованих на встановлення режиму тероризування ув`язнених осіб, підкорення їх державі-агресору (рф), умисно, спільно та за попередньою змовою з т.зв. «заместителем начальника учреждения «Следственный изолятор №1» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в окупованому місті Херсон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції та ст. 75 Протоколу I,застосовував жорстоке поводження та катування до ув`язнених осіб, які підпадають під захист ст. 4 Конвенції як громадяни України, котрі не беруть активної участі у бойових діях, опинились в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації) та перебували в уразливому становищі через засудження чи тримання під вартою. Так, в один із днів періоду часу з 20 до 30 червня 2022 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні чергової частини захопленої ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», отримав усний наказ від безпосереднього керівника ОСОБА_9 на жорстоке поводження з ув`язненими у разі порушення останніми режиму утримання або відмови від виконання господарських робіт, а саме на застосування фізичного насильства та завдання тілесних ушкоджень. Через 2-3 дні після вказаних подій (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись у внутрішньому дворі слідчого ізолятору, примушував ув`язнених виконувати господарські та будівельні роботи по облаштуванню захопленої установи виконання покарань та прилеглої території. Отримавши відмову від засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та на виконання раніше наданого наказу ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 застосував до потерпілого фізичне насильство, що полягало у нанесенні щонайменше чотирьох ударів кулаком правої руки в область грудної клітини та живота. Приблизно через тиждень (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись у кімнаті чергових ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», проводив допит ув`язнених з приводу порушення режиму утримання, а саме щодо виявлених фактів використання засудженими мобільних телефонів. Не отримавши зізнавальних пояснень від ОСОБА_7 , діючи умисно та на виконання раніше наданого ОСОБА_9 наказу, ОСОБА_6 застосував фізичне насильство до потерпілого, що полягало у нанесенні щонайменше трьох ударів кулаком правої руки в область живота. Крім того, наприкінці жовтня-початку листопада 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відбував покарання у ДУ «Північна виправна колонія № 90», переміщено невстановленими особами до захопленої будівлі ДУ «Херсонський слідчий ізолятор». Два дні потому (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 у зв`язку з болями в спині звернувся до невстановленого чергового інспектора т.зв. «следственного изолятора № 1 Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» з проханням забезпечити надання йому медичної допомоги та матрацу для сну. Через 20-30 хвилин ОСОБА_8 було виведено з камери в коридор, де знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ще одна невстановлена особа чоловічої статті з числа співробітників т.зв. «следственного изолятора № 1». ОСОБА_6 , діючи умисно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленою особою, наніс два удари рукою по потилиці ОСОБА_8 . Відразу після цього ОСОБА_9 наказав зазначеній невстановленій особі застосувати до потерпілого фізичне насильство з метою недопущення подальших скарг на стан здоров`я, а також надходження інших прохань. Невстановлена особа, на виконання вказаного наказу, у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , застосувала до ОСОБА_8 фізичне насильство шляхом нанесення двох ударів ногою по лівій та одного удару по правій нозі потерпілого, від чого останній впав на підлогу. Після побиття ув`язненого завели до камери.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 підозрюється у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території, в с. Чонгар, Генічеського району, Херсонської області.

24.04.2024 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

03.05.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту як потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2023 та від 03.04.2024, в ході яких останній показав, що в період окупації м. Херсона громадянин ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно застосував фізичне насильство відносно потерпілого; протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 27.03.2024, в ході якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 ; протоколами допиту як потерпілого ОСОБА_8 від 20.11.2023 та від 04.04.2024, в ході яких останній показав, що в період окупації м. Херсона громадянин ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно застосував фізичне насильство відносно потерпілого; протокол проведення слідчого експерименту від 01.12.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 01.12.2023, в ході якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за один з яких передбачена у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі; Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань; Крім того, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, однин з яких належить до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1