Справа № 750/3578/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/239/24
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігова, громадянину України, з вищою освітою, розлученому, який має одну неповнолітню дитину, начальнику (голові) позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної) комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в цьому ж місті по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжений строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 12 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням характеру та тяжкості кримінальних правопорушень в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою обвинуваченого, який розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, з огляду на те, що в рамках досудового розслідування належить провести ще ряд необхідних слідчих та процесуальних дій, які неможливо завершити до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, свідчать, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, замінити підозрюваному ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, який не буде пов`язаний з позбавленням волі.

Аргументує тим, що жоден ризик, зазначений у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не був доведений. При цьому, слідчий суддя проігнорував обґрунтовані заперечення сторони захисту з посиланням на конкретні матеріали справи, які були подані слідчим в суд та якими повністю спростовувалися ризики, про які вказували слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні.

Так, ризик ухилення від досудового слідства та суду повністю не доведений стороною обвинувачення, адже слідство майже два місяці з моменту повідомлення підозри ОСОБА_10 16 лютого 2024 року шукало докази провини ОСОБА_6 аж до моменту затримання в якості підозрюваного 04 квітня 2024 року, але доказів так і не знайшло, навіть прослуховування підозрюваного не допомогло слідству, а навпаки, тільки підтвердило провокацію з їх боку. Чому ж, такий «злочинець» як ОСОБА_6 , усвідомлюючи зі слів слідства та слідчого судді тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, не скористався своїми злочинними зв`язками тане залишив межі України, не виготовив підроблені документи, чи не використав закордонний паспорт тощо. Отже, такий ризик повністю відсутній, що підтверджується матеріалами справи.

Ризик сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження через те, що на теперішній час не виявлені всі грошові кошти, які під контролем правоохоронних органів передавались ОСОБА_10 та який у свою чергу частину цих грошових коштів передавав ОСОБА_6 , також не знайшов свого підтвердження, адже ні в ОСОБА_6 , ні в інших підозрюваних взагалі не було вилучено ідентифікованих грошових коштів, а відшукані в його підзахисного грошові кошти в сумі 900 доларів США взагалі не мають відношення до даного кримінального провадження.

Ризик незаконного впливу на свідків, на думку захисника, також не підтверджується, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні встановлені факти того, що перебуваючи на волі до 04 квітня 2024 року з моменту арешту ОСОБА_10 , або в будь-який інший час, ОСОБА_6 хоча б один раз вплинув на будь-якого свідка. При цьому, постає питання, чому до сьогодні слідчим не встановлені всі свідки у провадженні, адже їх не так і багато - члени комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проведено одночасні допити між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з метою встановлення ролі кожного та виявлення спільників, як про це зазначає орган досудового розслідування. До теперішнього часу ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_12 , ні ОСОБА_13 взагалі не були допитані, а клопотання сторони захисту про проведення їх одночасного допиту залишене без відповіді.

З підстав відсутності доказів, на думку захисника, не підтверджені й ризики того, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, попередивши своїх спільників про його викриття або ж вчинення іншого кримінального правопорушення, адже ОСОБА_10 затриманий та перебуває під вартою, запобіжний захід Ліхтар не обирався, а доказів того, що підозрюваний намагався спілкуватися з нею не надано, а інших спільників органом досудового слідства й досі не встановлено.

Крім того, слідчий суддя залишив поза увагою стан здоров`я ОСОБА_6 , наявність у нього сталих соціальних зв`язків, відсутність судимостей, вказавши про те, що всі ці обставини не спростовують наявність доведених ризиків, хоча в дійсності такі ризики відсутні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та запереченням, яке подане захистом під час розгляду клопотання про суті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею також порушені вимоги п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, оскільки в ухвалі не зазначені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та відсутнє посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Беручи до уваги те, що жоден з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведений, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вони його не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України, захисник вважає утримання ОСОБА_6 під вартою незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого скасувати, врахувати відсутність доказів того, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які вказує сторона обвинувачення та обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, який буде достатнім і забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідчого та прокурора, які заперечували проти доводів сторони захисту, звертали увагу на тяжкість кримінальних правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , складність проведення досудового розслідування у даному конкретному кримінальному провадженні, вимоги законодавця який забороняє застосування будь-який інших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, для осіб які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, що з огляду на встановлені ризики свідчить про неможливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 18 травня 2023 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

04 квітня 2024 року, в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, був затриманий ОСОБА_6 .

У цей же день ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (період дії воєнного стану)), ч. 3 ст. 332 (сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, надання засобів та усунення перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб), ч. 3 ст. 368 (одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб) КК України.

05 квітня 2024 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова підозрюваному ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений.

Ухвалою слідчого судді від 14 травня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців, тобто до 16 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не перевіряє докази на доведення тих ризиків, які вже були встановлені в судовому порядку при обранні запобіжного заходу, а лише перевіряє наявність обставин, які вказують, що раніше встановлені ризики не зменшились, аж настільки, щоб вважати, що їм можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, або не зникли зі сплином часу та проведених слідчих дій в рамках досудового розслідування. Лише встановлення нових ризиків, зобов`язує слідчого суддю перевірити докази на їх доведення.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку, як помилково вважає захисник.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та підтверджуються доказами, достатніми саме на етапі досудового розслідування для вирішення питання про застосування запобіжного заходу або його продовження.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, за які в сукупності передбачене покарання до десяти років позбавлення волі. Встановлені обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, вказують на можливість їх вчинення групою осіб за попередньою змовою, при цьому, кримінальні правопорушення пов`язані саме із наданням допомоги у тому, щоб особі, які не мають на це законних підстав, були виключені з військового обліку, що в подальшому сприяло незаконному перетину кордону особам чоловічої статі з метою уникнути призову до лав ЗСУ під час оголошеної загальної мобілізації, що підвищує ризик ухилення підозрюваного від досудового розслідування та суду.

При цьому, доводи апеляційної захисника не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та не спростовують висновків слідчого судді про можливість допущення ним неналежної процесуальної поведінки при обранні іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків стану здоров`я підозрюваного не зможуть гарантувати його належну процесуальну поведінку, це дані, що характеризують особу ОСОБА_6 та які будуть враховуватись судом при постановленні остаточного рішення у провадженні.

Усім наведеним в апеляційній скарзі обставинам, була надана належна оцінка, як під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так і під час продовження строку його дії, слідчим суддею досліджені всі необхідні докази, які є достатніми саме на даному етапі досудового розслідування.

Твердження захисника про те, що слідчим та прокурором не надано доказів на підтвердження заявлених ризиків, не приймаються до уваги, оскільки їх наявність обґрунтована тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , обставинами їх вчинення, роллю підозрюваного у їх вчиненні, тих благ та можливостей, які він отримав для себе в результаті незаконних дій.

Більш того, на даному етапі досудового розслідування зарано говорити про зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків аж настільки, щоб вирішувати питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який як помилково вважає захисник, адже не всі докази отримані, не всі процесуальні дії виконані, не всі свідки встановлені та допитані, що також свідчить про обґрунтованість всіх заявлених ризиків.

Твердження захисника про відсутність доведених фактів того, ОСОБА_6 намагався уникнути від слідства, намагався тиснути на свідків або попередити інших підозрюваних про обставини в кримінальному провадженні до моменту його затримання не приймаються до уваги, адже після затримання ОСОБА_10 та до 04 квітня 2024 року підозрюваний не мав жодного статусу в даному кримінальному провадженні, отже не мав підстав здійснювати будь-які з перелічених дій. Після затримання та обрання запобіжного заходу він був позбавлений такої можливості, але це не свідчить про те, що він не вчинить таких дій у разі обрання менш суворого виду запобіжного заходу, як про це просить захисник. Тобто, на даний час, обраний вид запобіжного заходу повністю запобігає встановленим ризикам можливої не процесуальної поведінки підозрюваного.

У разі настання фактів тиску на свідків або намагання уникнути від досудового слідства чи судового розгляду, це вже не буде розцінюватись як ризик, а розцінюватиметься як недотримання належної процесуальної поведінки.

Поставлені захисником питання про не проведення певних слідчих дій в рамках досудового розслідування, в тому числі й за участі підозрюваних не є предметом даного судового розгляду, а не проведення таких слідчих чи процесуальних дій не є підставою для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Обставини справи, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , особливості розслідування такої категорії справ, зважаючи на необхідність у здійсненні ряду слідчих та процесуальних дій, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного, а заявлені ризики є реальними, на час розгляду клопотання не зменшились та не зникли, і слідчий суддя вірно вказав на це у своєму рішенні та продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, на даний час існують об`єктивні причини через які досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу, проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення дійсно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, як про це слушно зауважила захисник, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. При цьому, суду надано можливість не визначати для таких осіб альтернативних запобіжних заходів.

Слідчий суддя при ухваленні судового рішення керується виключно вимогами законодавства, які у даному конкретному провадженні є безальтернативними та категоричними, з огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , час вчинення цих правопорушень - оголошений воєнний стан в країні та загальна мобілізація, складність розслідування такої категорії справ та великий обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно виконати для встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4