Справа № 309/1919/24
Провадження № 1-кп/309/114/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000044 від 12.01.2024) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 11.01.2024, біля 09 год. 00 хв., перебуваючи в лісі в урочищі «Сюрюк», в кварталі №40 виділу №13, Березівського лісництва філії «Хустське ЛДГ», усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи лісове законодавство України, без відповідного законом дозволу на вирубку лісу, яким згідно ст. 69 Лісового кодексу України являється лісорубний квиток або лісовий квиток, за допомогою бензопили марки «STIHL», оранжевого кольору та сокири, вчинив незаконну порубку одного дерева породи «бук» (сухостій)діаметром 72 см, та одного дерева породи «бук» (сироростучий) діаметром 42 см, після чого 12 січня 2024 року, близько 09:00 год, ОСОБА_3 за допомогою транспортного засобу трактора марки «SHIFENG SF244», червоного кольору, який не зареєстровано в органах Держспоживслужби, до якого прикріплений напівпричіп, прибув на вище вказане місце, де порубану деревину у кількості двох дерев породи «бук» погрузив у напівпричіп у де у цей момент незаконну порубку лісу було виявлено майстром лісу Березівського лісництва ОСОБА_7 та викликано працівників поліції.

У зв`язку з чим, відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяною лісу, згідно додатку 1 до постанови КМУ від 23 липня 2008 року №665, розрахунку розміру шкоди Хустського лісництва від 15.01.2024 та висновком експерта, внаслідок незаконного вирубування дерев та пошкодження їх до ступеня припинення росту заподіяв державі в особі філія «Хустське ЛДГ» матеріальну шкоду в розмірі 31 489,98 грн, що становить істотну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив незаконну порубку лісу, а саме незаконну порубку дерев, що заподіяло істотну шкоду, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 246 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ствердив, що вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України визнає повністю, суду пояснив, що це було зимою, він прийшов до лісу і побачив два повалені дерева, одне було сухостій. Він їх порубав, а на другий день прийшов з трактором за ними. Підійшов лісник і каже що ти робиш та викликав міліцію. Ствердив, що дерева вже були повалені, він їх не зрубував, а лише порубав.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який працює майстром лісу Березівського лісництва, суду пояснив що, 12.01.2024 було виявлено незаконну порубку лісу ОСОБА_3 , який першого дня (напередодні) порубав дерева, а другого дня хотів їх вивезти. Це було в урочищі « ОСОБА_8 » і виявлено було під час обходу по слідах. На місці порубки бачив як ОСОБА_3 грузив дерева на прицеп, він був без бензопили. ОСОБА_3 признався, що за день до того порубав ті два буки. У ОСОБА_3 не було документів на порубку тих дерев, яким міг бути лісорубний квиток. То були дерева звалені снігом, але вологі, не сухі, а тому на їх порубку теж потрібен дозвіл. Місце порубки не відноситься до санітарних рубок. Також зазначив, що можна рубати сухі і відділені від кореневої системи дерева, чого в даному випадку не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який працює помічником лісничого, суду пояснив, що він не був свідком події, а лише складав розрахунок шкоди. Було повалено дерева, які були сирими. Про порубку повідомив лісничий Ігнатко. Для порубки таких дерев слід отримати спеціальний дозвіл.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.01.2024, об`єктом огляду є лісовий масив в с.Горінчово, урочище « ОСОБА_8 » з координатами 48.2600000, 23.4763333. Під час огляду присутній ОСОБА_3 . На місці проведення огляду виявлено трактор марки «SHIFENG SF244» та напівпричіп, який погружено деревиною породи бук. Під час проведення замірів деревини породи бук встановлено: довжина 2,40 м, ширина 1,20 м, висота 1 м. До протоколу ОМП долучено відповідні фототаблиці.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи №СЕ-19/107-24/1023-ЕК від 07.03.2024, документально підтверджується розрахунки розміру шкоди, які вказані в двох обрахунках розміру шкоди заподіяної лісу згідно додатку №1 до Постанови КМУ від 23 липня 2008 р. №665, завданої державі в особі філії «Хустське ЛДГ» ДП «ліси України» внаслідок незаконного вирубування лісу у кварталі 40 виділі 13 Березівського лісництва, станом на 11.01.2024 на суму 31 489,98 грн.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Щодо твердження ОСОБА_3 про те, що дерева уже були повалені, а він лише їх порубав, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку лісу або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяло істотну шкоду.

Суспільна небезпечність незаконної порубки лісу полягає в тому, що ці дії за¬вдають шкоди довкіллю в цілому, науково обґрунтованому, раціональному викорис¬танню, охороні та відтворенню лісів. Небезпечність даного злочину посилюється і тим, що порубка призводить до ерозії ґрунтів, виснаження річок, погіршення життя людей.

Незаконною є зокрема порубка лісу фізичними особами без відповідного дозволу (тобто лісорубного квитка або ордера), або хоча і тими, що мають квиток (ордер), але не на тій ділянці, не в тій кількості, або порубка дерев і кущів не тих порід, на які було дано дозвіл.

Кримінальна відповідальність за незаконну порубку лісу настає у випадках, коли остання здійснювалася з порушенням нормативних актів, які регулюють порядок порубки дерев і чагарників, у лісах, захисних та інших лісових насадженнях (якщо при цьому заподіяно істотну шкоду), або в заповідниках чи на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Зокрема, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено (див. п. 9 ППВСУ «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004р. № 17).

Відповідно до ст. ст. 1,4 Лісового Кодексу України (далі - ЛК України) ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно- гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно із ст. 17 ЛК України у постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Відповідно до ст. 19 ЛК України постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства.

Згідно зі ст. 67 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.

Відповідно до ст. 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Згідно ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 9 та 10 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом: лісорубним або лісовим квитком.

Також суд враховує, що згідно п.4 Санітарних правила в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. № 555 (надалі по тексту Санітарні правила) для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються такі заходи:

вибіркові санітарні рубки;

суцільні санітарні рубки;

ліквідація захаращеності;

профілактика виникнення та поширення осередків шкідників і хвороб лісу, боротьба з ними та захист заготовленої деревини від шкідників і хвороб лісу.

Порядок, строки та заходи пов`язані з процедурою проведення санітарних рубок визначені пп.5-11 Санітарних правил, зокрема й необхідність отримання певних погоджень.

Пунктом 12 Санітарних правил передбачено, вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.

Згідно п.16 Санітарних правил у насадженнях, пошкоджених вітром і внаслідок аварій та стихійного лиха, в першу чергу для рубки призначаються дерева з поваленими чи зламаними стовбурами.

Із зазначеного слідує, що рубка повалених сирих дерев (які не відносяться до сухостою) здійснюється у порядку вибіркової санітарної рубки, з урахуванням вимог п.5-11 Санітарних правил.

Як з`ясовано місце де відбулася подія правопорушення не було віднесено до зони санітарної рубки у порядку передбаченому Санітарними правилами. А отже порубка ОСОБА_3 двох повалених сирих дерев породи бук (які не відносяться до сухостою), у будь-якому разі здійснена з порушення вимог лісового законодавства, відтак з урахуванням розміру шкоди, яка завдана відповідною порубкою, у діях ОСОБА_3 наявний склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_3 незаконної порубки лісу, а саме незаконної порубки дерев, що спричинило істотну шкоду, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 1 ст. 246 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є визнання своєї вини та активне сприяння розслідуванню злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Також, суд враховує думку представника потерпілого, яка не має претензії до обвинуваченого матеріального характеру, а щодо призначення міри то погодилась з цього приводу з прокурором.

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ризик вчинення повторного правопорушення ОСОБА_10 середній, ризик небезпеки для суспільства також середній.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 246 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення економічної експертизи на суму 3029,12 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення економічної експертизи в сумі 3029,12 грн.

Речові докази: транспортний засіб трактор марки «SHIFENG SF244», червоного кольору, заводський номер № НОМЕР_1 , та напівпричіп повернути власнику ОСОБА_3 , на відповідальне зберігання якому він переданий; порубану деревину породи бук розміром: довжина 2,40 м, ширина 1,20 м, висота 1 м повернути філії «Хустського ЛДГ» ДП «Ліси України», на відповідальне зберігання працівнику якого така передана.

Скасувати арешт, накладений на дані речові докази ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1