Єдиний унікальний номер 205/735/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поданого в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001799 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового та судового слідства, відносно ОСОБА_4 не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань. Так ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке чинним кримінальним законодавством України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Будучи раніше не судимим, проте по роду своєї служби будучі добре обізнаним щодо можливих правових наслідків покарання за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, адже не має наявних соціальних важелів впливу, що можуть його стримати. Зазначила, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на встановлених та допитаних свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни змісту їх показань на свою користь, оскільки будь-які зафіксовані в протоколах допитів показання свідків які були ними дані слідчому чи прокурору під час досудового розслідування, не мають для суду жодного правового значення. Крім того, його бояться сусіди, які неодноразово про це стверджували.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, оскільки вважає, що стороною обвинувачення не доведено його провини, а тому взагалі відсутні підстави для тримання його під вартою. Вважає, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити його процесуальну поведінку. Також пояснив, що стан його здоров`я, на теперішній час погіршився, а тому він потребує належного медичного обстеження та лікування, що не може забезпечити умови СІЗО.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки його підзахисний має постійне місце проживання та розуміння наслідків ухилення від явки до суду. Стороною обвинувачення не доведено існування будь яких ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а тому взагалі відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, в останнє до 11 липня 2024 року.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Враховуючи неможливість до спливу продовженого раніше обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

На час розгляду клопотання в провадженні суду кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 знаходиться з 22 січня 2024 року, тоб то 6 місяців.

Разом з тим, за положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно до ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Якщо при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом. Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення за доводами сторони захисту про відсутність достатніх правових підстав для продовження ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою суд вважає їх обґрунтованими та виходить з наступного.

Так ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), отже суд виходить з того, що без застосування до нього запобіжного заходу існує висока вірогідність переховування від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини в інкримінованому злочині. На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду.

Аналізуючи ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків та інших учасників кримінального провадження, суд вважає їх безпідставними, оскільки суду не було надано відомостей підтверджуючих факт впливу на свідків.

Судове провадження знаходиться на завершальній стадії судового розгляду.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження надійшло до суду 22 січня 2024 року, та знаходиться в провадженні суду 6 місяців, а обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою восьмий місяць. У світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням специфіки інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину, дане кримінальне провадження є вочевидь складним.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено те, що більш м`якій запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та спробам останнім переховуватись від суду. А посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду не доведена належним чином з урахуванням стадії кримінального провадження, часу подій кримінального правопорушення та можливості уникнути вказаного ризику іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вказані обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

При цьому у відповідності з положеннями ч.5 ст.194 КПК України суд, під час дії запобіжного заходу, вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 виконання наступних процесуальних обов`язків: 1) прибувати за першою вимогою до прокурора, суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання 3) здати на зберігання до відділу поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) не спілкуватися зі свідками.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31, 176,178, 179,184, 314-317, 331, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001799 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім часу необхідного для лікування.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії обов`язків спливає 9 вересня 2024 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню в залі суду .

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на відділ поліції № 3 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області , якому направити копію цієї ухвали.

Строк дії ухвали до 9 вересня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1