Справа №463/4917/24
Провадження №1-кс/463/4455/24
У Х В А Л А

17 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

встановив:

на адресу Личаківського районного суду міста Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова року від 31.01.2019 року у кримінальному провадженні №0000112 від 21 січня 2019 року за ч.2.ст. 190 КК України у справі №461/615/19 на газові балончики у кількості 110 штук, які належать ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що кримінальне провадження №0000112 від 21 січня 2019 року за ч.2.ст. 190 КК України, в межах якого була винесена ухвала про накладення арешту на майно закрите. Відтак, наявні підстави для скасування арешту майна в частині арешту на газові балончики у кількості 110 штук, адже згідно цього арешту відкрите виконавче провадження №55232880 щодо виконання конфіскації майна, в якому накладено арешт на рухоме майно ОСОБА_4 . Іншого способу ніж звернення до суду з клопотання про скасування арешту майна не існує. Таким чином, володілець майна ОСОБА_4 поніс адміністративну відповідальність за переправлення газових балончиків у кількості 110 штук через державний кордон. Штраф був оплачений у день винесення постанови Галицького районного суду м. Львова. Зазначає, що арештоване майно, а саме газові балончики у кількості 110 штук належать ОСОБА_4 , їх вилучення, а тим більше накладення на нього арешту без відома власника є протиправним, таким, що проведене без жодних правових підстав і є грубим порушенням права власності. Власник майна про дату і час судового засідання повідомлений не був. А тому, при винесенні такої ухвали слідчим суддею не перевірено та не встановлено належних підстав для арешту, розглянуто клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; не взято до уваги, те що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні 12.06.2024 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів та підстав викладених у такому. 17.06.2024 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, клопотання про відкладення не подавав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000112 від 21 січня 2019 року.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання про скасування арешту та додані до нього письмові документи, заперечення прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувало кримінальне провадження №0000112 від 21 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.190 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого від 11.0.2021, кримінальне провадження №0000112 від 21 січня 2019 року закрито на підставі п.10 абзацу 2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Так, правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, ст. 132 КПК ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Так, відповідно до висновку Верховного суду висловленій у Постанові ОП ККС Верховного суду від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23), у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката про скасування арешту майна, однак звертає увагу, що такий арешт припинив свою дію на підставі наведених вище вимог закону.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 304, 309, 395 КПК України, суд -

постановив:

відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова року від 31.01.2019 року у кримінальному провадженні №0000112 від 21 січня 2019 року за ч.2.ст. 190 КК України у справі №461/615/19 на газові балончики у кількості 110 штук, які належать ОСОБА_4 .

Слідчий суддя ОСОБА_1