Справа № 953/6090/24
н/п 1-кс/953/4948/24
"06" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожичі Яворівського району Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не судимого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , у званні «солдат» на посаді водія-електрика мостового відділення копрового взводу 2 монтажної роти, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,-
06.07.2024р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадян ОСОБА_5 04.07.2024 близько 16:55 керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_2 , рухався в полі в с. Скрипаї зі сторони с. Благодатне в Чугуївського району Харківської області зі швидкістю близько 100 км/год. порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, втратив керування над автомобілем «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 , в наслідок чого допустив перекидання автомобілю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, пасажир ОСОБА_8 загинув на місці події.
04.07.2024 слідчим в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5
20.05.2024 слідчим, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені пп. п., 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, при цьому зазначаючи, що ризики не доведені, з урахуванням особи підозрюваного йому можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або визначити розмір застави.
Підозрюваний підтримав захисника, зазначив, що підозру визнає, кається у скоєному, тікати нікуди не збирається.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
04.07.2024 слідчим в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5
05.07.2024 слідчим, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України..
Згідно повідомленої підозри 04.07.2024 близько 16:55 ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_2 , рухався в полі в с. Скрипаї зі сторони с. Благодатне в Чугуївського району Харківської області зі швидкістю близько 100 км/год.
Під час руху, водій автомобіля «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , під час руху по вказаній ділянці дороги, не врахував дорожню обстановку, обрав таку швидкість і такі прийоми керування при яких втратив контроль над керованістю автомобілем, в наслідок чого порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де вказано:
«п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,-
не врахувавши дорожню обстановку, проявив необережність та злочинну недбалість в прийомах керування, яка полягала в обранні ним, такої швидкості і прийомів керування, які не дали змоги йому постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не передбачив можливості втрати контролю над керованим ним автомобілем, настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити. Не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, втратив керування над автомобілем «Mitsubishi L200» р.н. НОМЕР_2 , в наслідок чого допустив перекидання автомобілю.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, пасажир ОСОБА_8 загинув на місці події.
Порушення вимог п.12.1 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_5 , з з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: протокол огляду місця ДТП від 04.07.2024, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, проведено огляд трупу ОСОБА_8 ; висновок щодо результатів «Drager», відповідно якого у ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в кількості 1,59%.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення , згідно пред`явленої підозри .
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : раніше не судимий, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , перебуває у званні «солдат» на посаді водія-електрика мостового відділення копрового взводу 2 монтажної роти.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу, свідка у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, яка є потерпілою, свідків, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик вплив на потерпілу, свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілу, неповнолітнього свідка.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним існування ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконний вплив на потерпілу, свідка.
Ризик передбачений п. 5 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведений.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, при цьому підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, тобто до 01.09.2024р. включно, без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали до 01.09.2024р. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1