Провадження № 1-кп/202/1019/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0001098, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 04 вересня 2023 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню-технічну освіту, неодруженого, непрацевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.: 357 ч. 1; 185 ч. 4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 вересня 2023 року, о 20 годині 00 хвилин., перебуваючи на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_2 побачив у користуванні малознайомого потерпілого ОСОБА_5 , пластиковий носій АТ КБ «Приват Банк» IBAN НОМЕР_1 , обладнаний технологією безконтактної оплати (цифровим токеном), де у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на привласнення пластикового носія АТ КБ «Приват Банк», з корисливих мотивів.

Далі обвинувачений ОСОБА_4 цього дня о цій же годині реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення банківської карти АТ КБ «Приват Банк» IBAN НОМЕР_1 , усвідомлюючи те, що вищевказаний пластиковий носій, належить іншій особі, а саме потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб та самого потерпілого, шляхом вільного доступу привласнив пластикову карту після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив, утримуючи при собі карту розпорядився нею на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 04 вересня 2023 року, близько 06 години 36 хвилин, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які містяться на привласненій банківській картці АТ КБ «Приват Банк» IBAN НОМЕР_1 держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 , яку обвинувачений. раніше викрав та утримував при собі.

Реалізуючи свій кримінально противоправний намір, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, вчиняючи злочин повторно, у період воєнного стану, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки, з метою реалізації прямого умислу шляхом використання вказаної платіжної картки для зняття грошових коштів, у вищевказаний день та час, прийшов до мобільного терміналу АТ КБ «Приват Банк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 16 Б, де здійснив зняття грошових коштів, через банківську мережу, шляхом введення пін-коду, комбінацію якого він раніше піддивився у потерпілого, на суму 800 гривень, тим самим таємно заволодів грошовими коштами з вказаної банківської картки, спричинивши потерплому майнову шкоду на вказану суму.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 04 вересня 2023 року, близько 19 годині 09 хвилин перебуваючи у приміщенні АЗС «БРСМ» ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУВЕР» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська 15, де підійшовши до касової зони з метою здійснення зняття грошових коштів, через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, використовуючи банківську картку зняв кошти на суму 2700 гривень, тим самим таємно заволодів грошовими коштами з вказаної банківської картки, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що від дійсно 03 вересня 2023 року, о 20 годині 00 хвилин., перебуваючи на подвір`ї біля будинку 80, що знаходиться за адресою: вул. Березинська, м. Дніпро де спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 в ході розпивання з потерпілим спиртних напоїв побачив у нього банківську карту та вирішив її привласнити собі для подальшого використання на власний розсуд. Так він дійсно викрав у потерпілого банківську карту та здійснив з неї зняття готівки у сумі 800 та 2700 грн. про що щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали кримінального провадження № 0001098, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , довідки від лікарів нарколога та психіатра згідно яких обвинувачений на обліку не перебуває (а.к.п. 38-41, 44-45); постанови про визнання документами у кримінальному від 22 листопада 2023 року (а.к.п. 29-30) та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень:

-ч. 1 ст. 357 КК України тобто у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів;

-ч. 4 ст. 185 КК України тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання, щодо покарання ОСОБА_4 , суд виходить із ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся, що суд відносить до пом`якшуючих його вину обставин.

За таких обставин суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статей КК України за якими кваліфіковані його діяння, а саме за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі, та за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим із застосуванням ст.ст.: 75, 76 КК України, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання строк, перебування під вартою з моменту фактичного затримання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Під час розгляду кримінального провадження цивільний позов не завлено.

Керуючись ст.ст.: 349; 373-374; 615 ч. 15 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 357 ч. 1; 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно з зали суду.

Речовий доказ CD-R диск зберігати в матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1