Справа №523/1342/24
Провадження №1-кп/523/978/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001843 від 30.12.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянина України, із неповною середньою освітою, незаміжньої, не офіційно працюючої візажистом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 29.12.2023р., приблизно о 15год. 30хв. (більш точний час слідством не встановлений), керуючи технічно справним автомобілем марки «Daihatsu Sirion» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по асфальтованому сухому дорожньому покриттю прибудинкової території біля будинку АДРЕСА_2 в напрямку вул. Третя, діючи необережно, в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), не була уважною, не впевнилась у безпечності руху, не звернулась за допомогою до інших осіб та в момент руху заднім ходом допустила наїзд на пішохода - ОСОБА_5 , яка також рухалась по прибудинковій території в напрямку виходу з двору, в результаті чого потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки у нижній третині зі зміщенням уламків, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При цьому, в умовах даної дорожньо-транспортної події належні дії водія ОСОБА_7 регламентувалися вимогами п.10.9 Правил дорожнього руху, згідно з якими під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, а для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутись по допомогу до інших осіб. Належним виконанням зазначених вимог Правил дорожнього руху водій ОСОБА_7 гарантовано мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і сам її фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернулася із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням спричинених збитків; при цьому обвинуваченій судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності; потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням обвинуваченою спричиненої шкоди; прокурор також не заперечував щодо задоволення вищевказаної заяви та відповідного звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Далі, згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинила з необережності, є особою раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, примирилася із потерпілою ОСОБА_5 та відшкодувала завдані нею збитки, що підтверджується відповідною заявою потерпілої.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинила з необережності, примирилася з потерпілою та відшкодувала завдані збитки, будучи обізнаною про право на звільнення від кримінальної відповідальності та підстави такого звільнення, не заперечувала щодо її звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із її примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Ухвалою слідчого суді від 03.01.2024р. накладено арешт на автомобіль. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді підлягає скасуванню. Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, суд вважає за можливе скасувати раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішуючи питання про речовий доказ, суд виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі: автомобіль після скасування арешту на нього вважати повернутими за належністю власнику.

Відповідно до актів експертних досліджень, витрати на проведення експертиз склали 2271,84грн., 2271,84грн., 2271,84грн.

Згідно із ч.1ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів необхідно стягнути з ОСОБА_8 на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.285-286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001843 від 30.12.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_7 - закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 2271,84грн., 2271,84грн., 2271,84грн. за проведення експертних досліджень, необхідно стягнути з ОСОБА_8 на рахунок держави.

Речовий доказ: автомобіль - вважати повернутим за належністю ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1