САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1118/24
Провадження № 1-кп/726/95/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні. в залі суду м. Чернівці, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 01.03.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця с. Новосілка Кіцманський район Чернівецька область, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні якого є неповнолітній син, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресо: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

29.02.2024, приблизно о 17 год., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Fabia» з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги вул. Каштанової в м. Чернівці в напрямку центральної частини м.Чернівці на швидкості, що перевищує дозволену в межах населеного пункту, не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, не застосував відповідні прийоми керування на ділянці дороги з заокругленням, що призвело до втрати транспортним засобом його курсової стійкості, виїзду за межі проїзної частини дороги вправо в кювет та перекидання.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Чернівці, отримав тілесні ушкодження у вигляді: садни обличчя та тіла; переломи 5,6-го ребер зліва; переломи 3-11-го ребер справа; перелом рукоятки грудини; забій головного мозку середнього ступеня важкості, які згідно із висновком експерта Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України №?19/126-24/4488-IT від 22.04.2024, у даній дорожній обстановці у діях ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що 29.02.2024, маючи об`єктивну можливість попередньо ознайомитися із вимогами законодавства щодо правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в адміністративних межах м. Чернівці на швидкості, що перевищує дозволену в межах населеного пункту, не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, не застосувавши відповідні прийоми керування на ділянці дороги з заокругленням, допустив з`їзд транспортного засобу за межі пореної частини та його перекидання, що перебуває у причинному зв`язку із порушенням ним зазначених вимог Правил дорожнього руху, в результаті чого пасажиру транспортного засобу спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, чим вчинив діяння, що містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньо середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці у судовому засіданні подано угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 01.03.2024, яка укладена 20 травня 2024 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, за умовами якої сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також сторони узгодили покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосування ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 6 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Угода скріплена підписами сторін та зазначено дату її укладення.

Зміст угоди складається з 10 пунктів: 1) з формулювання обвинувачення, що вказане вище у тексті цього вироку; 2) розміру та розрахунку шкоди завданої кримінальним правопорушенням; 3) обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; 4) відсутності обмежень, що виключають укладення угоди; 50 обставин, які характеризують особу обвинуваченого; 6) строку та порядку відшкодування шкоди; 7) узгодженого покараннч; 8) наслідків укладення та затвердження угоди; 9) положень ст. 476 КПК України, наслідків невиконання угоди; 10) заключних положень.

Перевіряючи таку угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, доходжу висновку, що дана угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 286-1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та узгодженої міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Прокурор у судовому засіданні щодо затвердження угоди про примирення не заперечував, вказав що при її укладенні дотримані вимоги КПК України та КК України, а тому просив суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Також просив вирішити питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, арешту та судових витрат, які стягнути із обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю та пояснив суду, що дійсно вчинив його при зазначених у обвинувальному акті обставинах, у скоєному щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду. Умови угоди зможе реально виконати.

Захисник ОСОБА_5 також просила суд затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити укладену ним угоду про примирення та поясни суду, що уклав її добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Вказав про те, що вибачив обвинуваченого, а також повідомив, що останній відшкодував йому завдану шкоду, а саме витрати на лікування.

Потерпіла ОСОБА_7 скерувала заяву щодо укладення угоди та відшкодування шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена зокрема угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, який згідно із класифікацією, визначеною ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє: права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У тому числі обвинувачений повідомив суду, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені Законом.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про примирення та узгоджену сторонами угоди міру покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а також судом враховується і дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що останній має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий; вперше притягається до кримінальної відповідальності; не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та за ст. 130 КУпАП; не одружений; однак має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в ОКНП «ЧОНД» з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація та перебував на диспансерному обліку у відділенні ЧОПЛ.

Обставинами, згідно із ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди та надання потерпілому матеріальної допомоги на лікування.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щирого каяття - обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ОСОБА_3 ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки та характеризується осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення - обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особі та підтверджується тим, що обвинувачений в добровільному порядку одразу ж повідомляв правоохоронним органам та суду факти і обставини вчиненого, не перешкоджав у зібранні доказів та сприяв такому.

Щодо врахування добровільного відшкодування завданого збитку, суд виходив із того, що в ході судового розгляду потерпіла підтвердили той факт, що обвинувачений оплатив йому лікування на суму 37 060 грн та в подальшому зобов`язався надавати матеріальну допомогу до його одужання по травмам, що стосуються ДТП.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, визначених ст. 67 КК України, прокурором в обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

При призначенні покарання суд не враховує те, що під час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, адже така обставина знайшла свій вияв у відповідній кваліфікації вчиненого ним діяння саме за ст. 286-1 КК України, а тому повторно врахована бути не може.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Згідно із положеннями ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Врахувавши обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, в їх сукупності, а саме те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, усвідомив незаконність вчинених дій, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану шкоду потерпілому, пов`язану із лікуванням, зважаючи при цьому на відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та позицію потерпілого, який клопотав про найменше покарання, приймаючи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та ті Правила дорожнього руху, порушення яких призвело до ДТП і його наслідків, поведінку обвинуваченого після ДТП, суд вважає необхідним призначити основне покарання, із застосуванням ст.69 Кримінального кодексу, тобто більш м`яке ніж передбачено санкцією частини першої статті 286-1 Кримінального кодексу, а саме у виді штрафу в розмірі 6 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 гривень.

Також санкція ч.1 ст. 286-1 КК України передбачає обов`язкове застосування до винного також покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Суд вважає за необхідне, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та спричинених наслідків, що настали, застосувати позбавлення права керування транспортними засобами, яке слід встановити на строк 3 (три) роки, що буде достатнім у даному конкретному випадку та сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_3 нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Таким чином погоджене сторонами вид та міра покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 102 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, відповідає загальним засадам призначення покарання, вимогам, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Враховуючи, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, її умови відповідають вимогам КПК та КК України, з урахуванням вищезазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і даних про особу винного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та майнового стану обвинуваченого, - суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої виду та міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався та клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертиз, що становлять 4 165,04 грн., відповідно до положень ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.03.2024, у справі № 725/1770/24, арешт на автомобіль марки «SKODA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обмеження права користування, розпорядження та відчуження з метою його збереження, як речового доказу скасувати, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 20 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000990 від 01.03.2024, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання, узгоджене в угоді про примирення, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 6 000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень 00 копійок, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 4 165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) гривень 04 копійки.

Накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.03.2024, у справі № 725/1770/24, арешт на автомобіль марки «SKODA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обмеження права користування, розпорядження та відчуження з метою його збереження, як речового доказу скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

-транспортний засіб марки «SKODA» моделі «FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, що визнаний речовим доказом та згідно із квитанцією упакуванням ID 042594, номер книги обліку речових доказів 141Н/Т, порядковий номер 63 та залишений на зберіганні на спеціальному майданчику центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-подушку безпеки «Airbag», яка упакована у паперовий конверт та опечатаний для довідок, що визнана речовим доказом упакування ID 731966, номер книги обліку речових доказів 999, порядковий номер 6209, та подушку безпеки «Airbag», яка упакована у паперовий конверт та опечатаний для довідок, що визнана речовим доказом упакування ID 225956, номер книги обліку речових доказів 999, порядковий номер 6208 знищити.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Садгірський районний суд м. Чернівці, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5 - 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1