Справа № 643/3815/24
Провадження № 1-кс/643/523/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 14.04.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 13.04.2024 в період часу з 15:53 до 16:15 дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву, у якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що у провадженні СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000307 від 14.04.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Досудове розслідування розпочато за повідомленням до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області зі служби " 102 " про те, що 13.04.2024 за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 57-а виявили водія автомобіля "Пежо 807", н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_4 , який надав посвідчення водія з ознаками підробки.

З рапорту інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_7 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль «Пежо 807», д.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час перевірки документів виявлено, що посвідчення водія НОМЕР_1 від 26.12.2023 має ознаки підробки, а саме шрифт нанесено не друкарським шляхом, не значиться за базами ІПНП.

13.04.2024 в період часу з 15 год. 53 хв. до 16 год. 15 хв. дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , 1998 р.н.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 пояснив, що у кінці грудня 2023 року звернувся до чоловіка, якого йому порадив знайомий, який йому повідомив, що за певну суму грошей зможе допомогти у відновленні посвідчення водія та відкритті категорії «B», на що ОСОБА_4 погодився. Через деякий час у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав посилку, у якій знаходилось посвідчення водія. У середині лютого 2024 року виявив, що його водійське посвідчення не відображається у застосунку «ДІЯ», зателефонував чоловіку, але той на дзвінки вже не відповідав.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події посвідчення водія є предметом вчинення кримінального проступку та може бути доказами факту та обставин, що встановлюються. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, відповідних експертиз, серед яких криміналістичне дослідження посвідчення водія, що його супроводжує, що потребує певного часу, тому повернення зазначених речей може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до їх приховування або знищення.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. На переконання слідчого судді проведення огляду та тимчасове вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 13.04.2024 в період часу з 15:53 до 16:15 дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1