Справа № 683/2042/24
УХВАЛА
24 червня 2024 року м. Старокостянтинів
Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчої СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів клопотання заступника начальника ВП № 1 начальника СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 погодженого прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, розлученого на утриманні неповнолітніх дітей не має, старшого сержанта, командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, з середньою освітою, депутатом не обирався, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України,
24 червня 2024 року заступник начальника ВП № 1 начальника СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану), посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідча ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання про просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у виді особистої поруки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Захисник зазначив, що вказані особи поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та обізнані про покладення на них грошового стягнення у разі порушення підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. ОСОБА_6 визнав вину у скоєному, відшкодував завдану шкоду, є учасником бойових дій, військовослужбовцем, в умовах воєнного стану та дефіциту кваліфікованих військовослужбовців доцільнішим буде обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, що дасть йому можливість виконувати обов`язки військової служби.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.
23 червня 2024 року ОСОБА_6 заступником начальника ВП № 1 начальника СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за погодженням з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та того ж дня о 07 годині 35 хвилини затримано ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст. 208 КПК України.
За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем, достовірно знав про дію воєнного стану на території України та біля 05 год. 00 хв. 23 червня 2024 року реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_6 , шляхом віджиму вхідних металопластикових дверей, проник до продуктового магазину «Подільський фермер», який розташований по АДРЕСА_2 , де діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі загальній сумі 460 гривень, різними купюрами, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.
Указана підозра є обґрунтованою та підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 від 23 червня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 23 червня 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 23 червня 2024 року в ході якого були вилучені викрадені грошові кошти та знаряддя вчинення злочину; протоколом огляду камер спостереження, які розташовані по АДРЕСА_3 від 23 червня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Як зазначили в судовому засіданні прокурор та слідча, ОСОБА_6 підтвердив свою причетність у вчиненні інших кримінальних правопорушень за аналогічних обставин, тобто у проникненні шляхом злому до приміщень під час повітряної тривоги у нічний час та викрадення майна та грошових коштів, в ході обшуку у підозрюваного виявлено речі, які можуть бути предметом вчинення злочинів в інших кримінальних провадженнях, проводяться слідчі дії та вирішується питання про об`єднання кримінальних проваджень, проте наразі підозра пред`явлена ОСОБА_6 лише у викраденні майна громадянки ОСОБА_11 .
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно о вимог ст.. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий вказував, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, який має бути взірцем для інших військовослужбовців та громадян, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, може впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто даний злочин є тяжким.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Оцінюючи визначені у ст. 177 КПК України ризики, вважаю, що ризик ухилення від органів досудового розслідування і суду не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем та його ухилення від слідства і суду є малоймовірним. Сама по собі тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_6 не може свідчити про існування ризику переховування від органів досудового розслідування і суду.
З досліджених у судовому засіданні обставин та матеріалів провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є учасником бойових дій, в умовах воєнного часу добровільно виявив бажання проходити військову службу, позитивно характеризується за місцем служби, разом з тим, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, вину у скоєному визнав та зобов`язався співпрацювати зі слідчим, відшкодував шкоду, яка є незначною, командування військової частини висловило бажання забезпечити належним чином виконання ним процесуальних обов`язків.
При цьому суд не убачає достатніх підстав для задоволення клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки.
Ураховуючи викладене, наведені ризики, і усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло з 23 години до 06 години наступного дня за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також з покладенням визначених ст. 194 КПК України обов`язків, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Суд також зважає на те, що за умови оголошення підозри ОСОБА_6 у вчиненні інших кримінальних правопорушень, слідчий прокурор не позбавлений можливості звернутись до слідчого судді із клопотанням про зміну йому раніше обраного запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,
Клопотання заступника начальника ВП № 1 начальника СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 години до 06 години наступного дня строком на 60 діб, до 21 серпня 2024 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді.
Ухвала діє до 21 серпня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя