Справа № 589/1470/24
Провадження № 1-кс/589/454/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , щодо підозрюваного ОСОБА_5

- про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину та в межах даного кримінального провадження вбачається наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор, посилаючись на зазначені обставини, вважає наявними достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років, що свідчить про те, що останній, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі притягнення до кримінальної відповідальності, може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, існують ризики, що він буде незаконно впливати на свідка, оскільки підозрюваний знайомий зі свідком ОСОБА_7 , підтримує з останнім дружні відносини, знає, де останній проживає. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає та в порядку ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які свідчення, а також, не маючи постійного легального джерела доходу, не маючи нікого на утриманні, останній, не будучи обмежений запобіжним заходом, може залишити місце проживання, в тому числі в межах держави, виїхавши до інших регіонів, що суттєво ускладнить здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Прокурор стверджує, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання з мотивів недоведеності наявності ризиків у кримінальному провадженні. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що підозрюваний буде сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. ОСОБА_5 вказав, що сварка виникла через те, що ОСОБА_8 вказав, що підтримує збройну агресію російської федерації. Оскільки свідок ОСОБА_7 є учасником АТО, підозрюваний та свідок почали сваритися з потерпілим, після чого ОСОБА_8 почав погрожувати тим, що якщо росія переможе Україну, то він зразу «здасть» їх росіянам за те, що останні підтримують Україну. Підозрюваний вказав, що не знає яким чином потерпілий отримав ушкодження, оскільки все відбулося в ході бійки, дуже швидко, при цьому він намагався надавати допомогу та зупинити кровотечу до приїзду «швидкої допомоги», затискаючи рану, не намагався знищити сліди злочину або переховуватися, чекав на приїзд поліції вдома.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши його доводи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000417 від 31.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

Частиною першою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину. А згідно ст. 177, 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами.

При цьому слід зазначити, що у випадку, якщо відносно особи ставиться питання про застосування винятково суворого запобіжного заходу, то слідчий суддя повинен приділити особливу увагу оцінці вагомості доказів вчинення нею злочину.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно змісту підозри, близько 23:50 год. 30.03.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , вживав спиртні напої разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому, в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час з`ясування відносин ОСОБА_5 , маючи умисел на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який перебував поруч з ним та сидів на лавочці, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, підійшовши до останнього, умисно наніс один удар ножем, який у нього був при собі, в область правого стегна ОСОБА_8 .

Близько 05:20 год. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , перебуваючи в реанімаційному відділенні КНП Шосткинська ЦРЛ, від отриманого тілесного ушкодження помер.

Згідно довідки про причину смерті № 64 від 31.03.2024 смерть ОСОБА_8 настала від гострої крововтрати, травми стегнової артерії.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом ОМП від 31.03.2024, а саме: ділянки місцевості розташованої у дворі будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено зразки речовини бурого кольору, частину дошки зі слідом низу підошви та рбк; протоколом ОМП від 31.03.2024, а саме: кв. АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж зі слідами рбк; протоколом огляду трупа від 31.03.2024, в ході якого виявлено та вилучено одяг зі слідами рбк (штани, кофту-толстовку, кросівки); протоколом ОПМ від 31.03.2024 під час судово-медичного розтину трупа ОСОБА_8 в ході якого встановлено причину смерті останнього: гостра крововтрата, травма стегнової артерії; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 №64 від 31.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який дав покази за яких обставин ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , який підтвердив дані ним покази під час допиту в якості свідка та більш детально показав, як та де відбувалися події на місці вчинення кримінального правопорушення, речовими доказами, іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183, КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого та прокурора.

Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_5 може: незаконно впливати на свідків; ухилятися від органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.

Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.

Так, наявність ризику, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним.

Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.

Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на свідків, інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.

Не є мотивованими посилання слідчого і прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує такий ризик можливого ухилення підозрюваного від слідства та суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.

В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.

Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, суд бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки (брата та доньку). Крім того, після вчинення злочину ОСОБА_5 надавав потерпілому першу допомогу до приїзду лікарів, після цього чекав працівників поліції вдома не намагаючись переховуватись або знищити знаряддя злочину, що підтверджено показами свідка ОСОБА_7 та матеріалами провадження.

Також свідок ОСОБА_7 підтвердив, що сварка виникла саме на грунті того, що потерпілий зазначив, що підтримує російську федерацію і як тільки росіяне захоплять Україну, то він відразу "здасть" їм і ОСОБА_7 і ОСОБА_5 за те, що вони підтримують Україну.

Крім того, згідно наданих довідок, ОСОБА_5 має захворювання на гіпертонію та є інвалідом ІІІ групи безстроково внаслідок захворювання опорно-рухового аппарату, отримує пенсію по інвалідності, тобто має стабільний дохід .

Таким чином, ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду є незначним.

Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказаному ризику, дієво зможе запобігти інший більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю, проте який за своїм характером обмежить можливість підозрюваного вільно пересуватися та контактувати з суспільством.

На переконання суду адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково: у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. 176-178, 183, 181,376 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, крім випадків невідкладної медичної допомоги та необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_7 , окрім необхідності проведення одночасних допитів;

3) здати на зберігання до Шосткинського РУП Головного управління Національної поліції в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інщі документи, що дають право на виїзд з України (за наявності);

4) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суді.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали визначити до 30.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1