КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/2157/24Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3922/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також суд, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, не врахував що ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, має постійне місце проживання.

Також просить врахувати, що ОСОБА_8 буде з`являтись на всі виклики до суду, наміру ухилятись від органів досудового слідства та суду не має.

Крім цього, за доводами апелянта, суд при обранні запобіжного заходу не врахував, що Солом`янським районним судом м. Києва ОСОБА_8 вже обрано запобіжний захід, після внесення застави він, перебуваючи під слідством, не порушував покладені па нього обов`язки, нових злочинів не вчиняв, так як його діяльність була припинена працівниками правоохоронних органів.

За наслідками апеляційного розгляду просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_8 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив ухвалу суду залишити без змін,вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

17 квітня 2024 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року клопотання прокурора задоволенота застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалюючи рішення про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, суд визнав обґрунтованим наведені у клопотанні прокурора доводи про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_8 може, з метою уникнення покарання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Також судом враховано і той факт, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року у провадженні № 0000746, до ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 квітня 2024 року з правом застави в розмірі 605 600 грн., яку було внесено 22 лютого 2024 року відповідно до довідки ТУДСА в м. Києві від 23 лютого 2024 року.

Проте, застосування запобіжного заходу відносно особи у іншому кримінальному провадженні не перешкоджає вирішенню питання про застосування до нього запобіжного заходу, визначеного у відповідності до положень ст.ст.177, 178 КПК України.

Перевіряючи наведені у клопотанні доводи прокурора щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, яке ставиться у провину обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині.

При цьому, як встановив суд, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений,в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки наведені у клопотанні прокурора ризики є реальними, суд обґрунтовано визнав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не спроможні запобігти вказаним ризикам.

При вирішенні питання про застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд також врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема його вік та стан здоров`я, сімейний стан, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в поданій апеляційній скарзі.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі щодо можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині застосування обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Даних про те, що суд при розгляді клопотання прокурора припустився істотних порушень кримінального процесуального закону, як про це зазначає апелянт, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4