Справа № 461/3793/22 Провадження № 1-кп/450/63/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника цивільного позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000308 від 29.05.2021 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, який не працює, не навчається, одружений, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не депутат, не адвокат, не нотаріус, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не інвалід, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.05.2021 р. о 21 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним зі швидкістю 117 км/год у лівій смузі руху по вул.Стрийській в м.Львові у напрямку с.Солонка Львівського району Львівської області, поблизу заїзду до ТРЦ "Кінг Крос Леополіс", що розташований в с.Сокільники Львівського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10, Р.2 п.2.3 "б, д", Р.12 п.12.3, п.12.4, п.12.9 "б" Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху, яка дозволена у населеному пункті 50 км/год, не вжив заходів для своєчасного застосування гальмування, не дотримався вимог дорожньої розмітки і виїхавши на праву смугу руху вказаного перехрестя здійснив зіткнення з автомобілем марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався йому на зустріч та здійснював маневр лівого повороту для заїзду на територію розважального комплексу, а в подальшому здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. 28.05.2021 р. о 21 год. 40 хв. він керував транспортним засобом марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 та рухався ним зі швидкістю 117 км/год у лівій смузі руху по вул.Стрийській в м.Львові у напрямку с.Солонка Львівського району Львівської області. Поблизу заїзду до ТРЦ "Кінг Крос Леополіс", що розташований в с.Сокільники Львівського району Львівської області, він порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10, Р.2 п.2.3 "б, д", Р.12 п.12.3, п.12.4, п.12.9 "б" Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху, яка дозволена у населеному пункті 50 км/год, не вжив заходів для своєчасного застосування гальмування, не дотримався вимог дорожньої розмітки і виїхавши на праву смугу руху вказаного перехрестя здійснив зіткнення з автомобілем марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався йому на зустріч та здійснював маневр лівого повороту для заїзду на територію розважального комплексу, а в подальшому здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 . У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 подали заяви від 17.02.2023 р., згідно мотивів яких не мають претензій морального і майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , не заперечували щодо спрощеного розгляду справи у їх відсутність, а також просили суворо не карати останнього та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, який раніше не судимий, пом"якшуючу покарання обставину як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як на досудовому слідстві, так і в суді, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який посередньо характеризується по місцю народження, реєстрації та проживання, одружений, не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, не працює, не навчається, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами і вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 основне покарання та звільняючи від відбування такого, суд враховує наведені вище пом"якшуючі і відсутність обтяжуючих обставин, а також позицію потерпілого та його представника, які не мають претензій морального і майнового характеру до обвинуваченого.

До вказаного висновку про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить з врахуванням відсутності в обвинуваченого ОСОБА_4 елементарних знань Правил дорожнього руху України, грубого нехтування такими та систематичного їх порушення в період 2017-2021 р.р., що стверджується відповідними постановами органів поліції. Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України, що надалі унеможливить становити його загрозу для оточуючого суспільства, в тому числі учасників дорожнього руху серед яких знаходяться діти і люди похилого віку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 28659,58 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Арешти майна, які накладені ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 03.06.2021 р. на транспортні засоби марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 , марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 та марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , слід скасувати.

Речові докази, а саме транспортні засоби марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 , марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 та марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , слід повернути законним власникам або володільцям таких; 2 (два) СД-диски слід залишити на зберіганні при матеріалах справи.

Що стосується заявленого позову представником цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 , який в судовому засіданні повністю підтримав і надав пояснення аналогічні викладеному, а обвинувачений ОСОБА_4 визнав у частині, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, суд не вбачає підстав для застосування вимог ст.349 КПК України та дослідив всі наявні докази.

13.01.2023 р. представник цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та Моторно (транспортного) бюро України у якому просив стягнути з обидвох відповідачів 277164,17 грн. заподіяної матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з обвинуваченого 20000,00 грн. моральної шкоди, а також 30000,00 витрат на професійну правничу допомогу, розмір і розрахунок яких ним буде подано відповідно до ст.141 ЦПК України. Свої вимоги мотивував тим, що висновком експерта №СЕ-19/114-21/9900-АВ від 30.06.2021 р. встановлено станом на 28.05.2021 р. ринкову вартість автомобіля марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , яка складає 535814,68 грн., провести відновлювальний ремонт наданого на дослідження транспортного засобу технічно можливо і вартість такого становить 277164,17 грн., а заподіяний матеріальний збиток визначено у сумі 159617,39 грн. Моральна шкода полягає у спричиненні страждань в зв"язку з пошкодженням автомобіля, тривалої зміни усталеного способу і ритму життя, відсутністю змоги користуватись транспортним засобом під час розпалу епідемії коронавірусу, створенні дискомфорту при використанні послуг громадського транспорту із ризиком захворіти важкою хворобою.

19.04.2023 р. представником цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 подано клопотання, згідно якого просив замінити неналежного відповідача Моторно (транспортне) бюро України на АТ "Страхова Група "ТАС", а також позовну заяву від імені позивача ОСОБА_8 до відповідачів ОСОБА_4 та АТ "Страхова Група "ТАС", мотиви якої є аналогічні заявленого ним попереднього позову.

25.04.2023 р. представником цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 долучено до матеріалів справи копію полісу №АР/982399 від 05.04.2021 р. обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 00 год. 00 хв. 05.04.2021 р. до 05.07.2021 р., згідно якого страхувальником транспортного засобу марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , страховиком АТ "СГ "ТАС", страхова сума на одного потерпілого, заподіяна житю і здоров"ю, становить 260000,00 грн., шкода, заподіяна майну, становить 130000,00 грн., розмір франшизи становить 1500,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 25.04.2023 р. замінено відповідача Моторно (транспортне) бюро України на АТ "Страхова Група "ТАС", а також прийнято позовну заяву представника цивільного позивача ОСОБА_8 . ОСОБА_6 до належних відповідачів.

09.05.2023 р. представником відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого вказав, що засобами електронної пошти отримано від представника цивільного позивача ОСОБА_8 . ОСОБА_6 клопотання про заміну неналежного відповідача, ухвала суду щодо якого відсутня, та позовну заяву в останній редакції, які підписані електронним підписом. Долучений адвокатом ордер не підписаний, в тому числі електронним підписом. Таким чином, вказаний цивільний позов не відповідає вимогам ст.ст.175, 257 ЦПК України, оскільки поданий до кількох відповідачів без змісту позовних вимог щодо кожного з них, а тому підлягає залишенню без руху, ордер не підписаний, в тому числі електронним підписом, отже позовна заява повинна бути залишена без розгляду. Крім цього, вказав, що відповідно до Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов"язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів, письмово надати страховику повідомлення встановленого МТСБУ зразка. Пошкоджене майно необхідно зберігати в такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховик. Страхувальник або особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов"язані сприяти страховику, зокрема надати для огляду пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб. Страховик протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочинає її розслідування, та протягом десяти робочих днів направляє свого представника на місце настання страхового випадку або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку і розміру збитків. Отже, страховик у даному випадку був позбавлений вчинити вказані вище дії. Окрім наведеного, позивач мав можливість довідатись про наявність діючого полісу страхування цивільно-правової відповідальності з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, не подав протягом року заяви про страхове відшкодування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Позивач ОСОБА_8 не є власником транспортного засобу марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , а тому не має права звертатись з цивільним позовом про відшкодування завданих йому збитків. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то такі повинні бути стягнуті з обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України. З врахуванням вимог ст.263 ЦПК України, зокрема правових позицій Львівського апеляційного суду у постанові від 20.08.2021 р. по справі №465/7633/19 та постанові Верховного Суду України від 11.12.2019 р. по справі №465/4287/15, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

24.05.2023 р. представником цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 подано відповідь на відзив, згідно мотивів якої вказав, що позовна заява відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, клопотання про заміну неналежного відповідача та цивільний позов до ОСОБА_4 і АТ "Страхова Група "ТАС", які підписані електронним цифровим підписом, а також фізичними підписами, скеровано страховій компанії цінним листом з описом вкладення. Зазначив, що транспортний засіб марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 перебуває у пошкодженому стані і представник страхової компанії може такий оглянути, а також позивачем повідомлялась АТ "Страхова Група "ТАС" про страховий випадок. Після дорожньо-транспортної пригоди позивачу повідомлено про відсутність страхування особою ОСОБА_4 , винуватість якого не була встановлена, цивільно-правової відповідальності, а тому не було необхідності перевіряти наявність діючого полісу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України та Верховного Суду, які викладені в постановах від 03.12.2014 р. у справі №6-183цс14, від 11.10.2017 р. у справі №753/2541/16-ц, від 26.03.2018 р. у справі №583/1033/17, від 07.11.2018 р. у справі №200/21325/15-ц, факт правомірності володіння чужим майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права, а тому ОСОБА_8 є належним позивачем. Щодо необхідності звернення із заявою до страховика протягом річного строку, вказав, що згідно викладених правових позицій у постановах Верховного Суду в справі №227/3573/16-ц від 21.08.2018 р., в справі №732/865/16-к від 30.08.2018 р., в справі №910/426/17 від 26.03.2018 р., в справі №465/4621/16-к від 19.06.2019 р., в справі №147/66/17 від 14.12.2021 р., в справі №465/4287/15 від 11.12.2015 р., потерпіла особа має право на пред"явлення вимоги в судовому порядку без попереднього досудового звернення з заявою до страховика винної у спричиненні шкоди особи в межах страхової суми протягом строку позовної давності, яка передбачена ЦК України, якщо доведе добросовісність поведінки та пропущення річного строку через незалежні від неї причини. Просив задовольнити позовні вимоги.

05.06.2023 р. представником відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" подано заперечення на відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказав, що Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено покладення обов"язку на потерпілого надання страховику судового рішення, яке б підтверджувало вину особи, яка завдала шкоди. Відповідно до судової практики Верховного Суду, яка викладена у постановах від 12.05.2022 р. в справі №623/290/21, від 14.12.2021 р. в справі №147/66/17, від 05.06.2018 р. в справі №910/7449/17, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки право потерпілого на відшкодування завданої йому шкоди не є безумовним, особою ОСОБА_8 не подано протягом річного строку заяви страховику, його поведінка не є добросовісною, а також ним не доведено, що такий строк пропущено через незалежні від нього причини.

10.10.2023 р. представником відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" подано клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, в задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 11.10.2023 р.

19.12.2023 р. представником відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" подано додаткові заперечення, мотиви якого є аналогічними поданому 05.06.2023 р. запереченню. Просив відмовити в задоволенні позову з врахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2022 р. в справі №623/290/21.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову представника цивільного позивача ОСОБА_8 . ОСОБА_6 з наступних підстав.

Статтею 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В силу ст.128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми Цивільно-процесуального законодавства України.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а тому не підлягає залишенню без руху або без розгляду. Мотиви відзиву відповідача у цій частині є надмірним формалізмом, який визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України та Верховного Суду, які викладені в постановах від 03.12.2014 р. у справі №6-183цс14, від 11.10.2017 р. у справі №753/2541/16-ц, від 26.03.2018 р. у справі №583/1033/17, від 07.11.2018 р. у справі №200/21325/15-ц, факт правомірності володіння чужим майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права, а тому ОСОБА_8 є належним позивачем.

Вимогами ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Висновком експерта №СЕ-19/114-21/9900-АВ від 30.06.2021 р. встановлено, що станом на 28.05.2021 р. ринкова вартість автомобіля марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 складає 535814,68 грн., провести відновлювальний ремонт наданого на дослідження транспортного засобу технічно можливо і вартість такого становить 277164,17 грн., а заподіяний матеріальний збиток визначено у сумі 159617,39 грн.

З полісу №АР/982399 від 05.04.2021 р. обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 00 год. 00 хв. 05.04.2021 р. до 05.07.2021 р., вбачається, страхувальником транспортного засобу марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , страховиком АТ "СГ "ТАС", страхова сума на одного потерпілого, заподіяна житю і здоров"ю, становить 260000,00 грн., шкода, заподіяна майну, становить 130000,00 грн., розмір франшизи становить 1500,00 грн.

Стаття 12 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров"ю потерпілих, не застосовується.

Таким чином, завдана майнова шкода, яка б підлягала стягненню з відповідача АТ "СГ "ТАС", повинна становити 128500,00 грн. (130000,00 грн. - 1500,00 грн.), а з відповідача ОСОБА_4 становить 148664,17 грн.

З матеріалів цивільного позову, зокрема висновку експерта №СЕ-19/114-21/9900-АВ від 30.06.2021 р., який виготовлений на підставі постанови органу досудового рослідування від 01.06.2021 р., встановлено, що огляд транспортного засобу марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 , проводився 11.05.2021 р. в присутності слідчого та особи ОСОБА_11 .

В судовому засіданні представником цивільного позивача ОСОБА_8 ОСОБА_6 , який долучив до позовної заяви висновок експерта №СЕ-19/114-21/9900-АВ від 30.06.2021 р., не надано жодних обгрунтованих пояснень щодо дати огляду вказаного автомобіля, яка передує даті вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі допущеної описки, а також невідомої особи ОСОБА_11 , яка не має жодного відношення до кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до правової позиції, яка сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 р. в справі №147/66/17, встановлено, що поняття "преклюзивні строки" здійснення регулятивного суб"єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю "позовна давність" (строк захисту порушеного права особи). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У такому випадку договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі та може бути оформлений як окремий договір, і як пункт основного договору (частина перша статті 259 ЦК України). При цьому закон не передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути скорочена за домовленістю сторін, що свідчить про те, що позовна давність на звернення до суду за захистом порушеного права визначається законом і може бути тільки збільшена. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Поряд із цим законодавством встановлюються також спеціальні строки позовної давності, зокрема, скорочені до одного року. Така позовна давність, яка закріплена статтею 258 ЦК України, визначена лише для вимог, зазначених у частині другій цієї норми, і зміст цієї норми не допускає розширеного тлумачення та передбачає такий строк для вимог про відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП. Підпункт 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілої особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб"єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов"язань. Введення в цивільне законодавство принципу добросовісності як одного з найбільш загальних і важливих принципів цивільного права є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб"єкта права як добросовісного або недобросовісного. Отже, закон з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов"язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки. Аналізуючи зазначені норми законодавства, слід дійти висновку, що законодавство у страхових правовідносинах передбачає здійснення прав та обов"язків з дотриманням принципу добросовісності всіма учасниками цих правовідносин і не дотримання цього принципу може мати наслідком відмову в захисті порушеного права, зокрема в праві на відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці особи взагалі, та звільняє страховика від обов"язку відшкодування шкоди при недобросовісній поведінці винної особи та потерпілого. Разом з тим у порушення принципу пропорційності законом не встановлено механізму захисту права осіб (поновлення права), які добросовісно виконують покладені на них обов"язки, якщо шкода не відшкодована не з їхньої вини. Тому тлумачення права щодо відшкодування шкоди за наслідками страхового випадку за Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має здійснюватися з огляду на добросовісне виконання зобов"язань та поведінки всіх учасників (добросовісна чи недобросовісна поведінка/дії) та пропорційність інтересів усіх учасників цих правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2022 р. в справі №623/290/21.

Цивільний позивач ОСОБА_8 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди та кримінального провадження, в матеріалах якого знаходився поліс №АР/982399 від 05.04.2021 р. обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і за результатами призначалась органом досудового розслідування товарознавча експертиза вартості транспортного засобу марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом та зберігався на майданчику тимчасового утримання за адресою АДРЕСА_2 , а також знаходиться під арештом, не вжив жодних розумних заходів для встановлення страхової компанії, в тому числі з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

З врахуванням викладеного, представником цивільного позивача ОСОБА_8 . ОСОБА_6 не доведено добросовісну поведінку потерпілої особи та пропущення такою річного строку через незалежні від неї причини, а тому позовна заява про стягнення заподіяної матеріальної шкоди з відповідача АТ "СГ "ТАС" задоволенню не підлягає.

Однак, різницю між встановленою судом сумою страхової виплати та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , яка складає 148664,17 грн., слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 , який визнав позовні вимоги у цій частині.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Враховуючи спричинення цивільному позивачу ОСОБА_8 моральної шкоди, яка полягала у стражданнях в зв"язку з пошкодженням автомобіля, тривалої зміни усталеного способу і ритму життя, відсутністю змоги користуватись транспортним засобом під час розпалу епідемії коронавірусу, створенні дискомфорту при використанні послуг громадського транспорту із ризиком захворіти важкою хворобою, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в сумі 20000,00 грн., що в цілому відповідає вимогам розумності і справедливості заподіянню такої та можливості сплатити відповідачем ОСОБА_4 з врахуванням його особи і визнанням цієї частини заявленого позову.

Таким чином, судом повно та всебічно досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази в частині цивільного позову, які з власної ініціативи суду здобувати заборонено вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 28659,58 грн.

Арешти майна, які накладені ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 03.06.2021 р. на транспортні засоби марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 , марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 та марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , - скасувати.

Речові докази, а саме транспортні засоби марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_1 , марки "Skoda" моделі "Octavia" номерний знак НОМЕР_2 та марки "Honda" моделі "HR-V" номерний знак НОМЕР_3 , - повернути законним власникам або володільцям таких; 2 (два) СД-диски - залишити на зберіганні при матеріалах справи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 148664,17 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1