Справа №: 272/279/24
Провадження № 1-кп/272/85/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка в залі суду кримінальне провадження №0000055 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

паспорт № 009421299, виданий 24.07.2023, орган, що видав 1819,

РНОКПП-, уродженця м. Аркалик, Тургайської

області, Республіки Казахстан, українця, громадянина

України, зареєстрованого та проживаючого

за адресою:

АДРЕСА_1 , одруженого,

маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,

не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України,-

встановив:

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 26.02.2024 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, за наступних обставин.

Згідно абзацу 1 пункту 1 частини першої ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати, у тому числі, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Таким чином, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України працівник поліції є службовою особою, так як постійно, та за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Також встановлено, що ОСОБА_4 наказом ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» від 16.05.2017 № 105 призначений на посаду старшого по корпусу відділу режиму і охорони.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого по корпусу відділу режиму і охорони ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», будучи працівником установи виконання покарань, з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та статей 1, 6, 14 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України», є працівником правоохоронного органу.

При цьому, кожна особа, вступаючи на службу до Державної кримінально- виконавчої служби України, відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» присягає завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, бути чесним, гуманним, сумлінним і дисциплінованим

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ), дія якого поширюється на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Однак, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, знехтував зазначеними вимогами законодавства та вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, близько 10 год. 10 хв. 16.01.2024 працівниками поліції, а саме поліцейським СРПП ВПД № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та інспектором-черговим СРПП ВПД №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , поблизу будинку АДРЕСА_2 був зупинений транспортний засіб ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Після зупинки вказаного транспортного засобу під час спілкування з ОСОБА_4 , працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. При цьому, ОСОБА_4 факт вживання алкоголю підтвердив, однак проходити огляд на стан сп`яніння відмовився.

В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на висловлення пропозиції службовій особі, а саме працівникам поліції - поліцейському СРПП ВПД № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та інспектору-черговому СРПП ВПД № 1Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , надати їм неправомірну вигоду за невчинення в його інтересах дій з використанням наданих цим службовим особам влади, а також на надання такої неправомірної вигоди за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення та непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Далі, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 близько 10 год. 12 хв. 16.01.2024, перебуваючи на задньому сидінні в салоні службового автомобіля поліції «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , висловив пропозицію (намір) працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення та непритягнення його до адміністративної відповідальності. Після цього, будучи неодноразово попередженим про незаконність таких дій, ОСОБА_4 надав таку неправомірну вигоду, поклавши грошові кошти в сумі 3520 грн. за нескладання протоколу про адміністративне правопорушення та непритягнення його до адміністративної відповідальності, до сумки чорного кольору ОСОБА_6 , що перебувала поруч з ним на задньому сидінні вказаного службового автомобіля поліції.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді старшого по корпусу відділу режиму і охорони ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» близько 10 год. 12 хв. 16.01.2024, перебуваючи на задньому сидінні в салоні службового автомобіля поліції «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , висловив пропозицію службовим особам, а саме: поліцейському СРПП ВПД № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та інспектору-черговому СРПП ВПД №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , надати їм неправомірну вигоду за невчинення службовими особами в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також у наданні неправомірної вигоди службовим особам за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю. ОСОБА_4 , захисник погодилися із прокурором на призначення йому покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому, захиснику наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він повністю підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодний, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором, захисником та судом.

Захисник підтримав угоду про визнання винуватості, вказавши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, укладена сторонами добровільно та не порушує прав обвинуваченого.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України -Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства, обвинувачений вину визнав повністю .

Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешт на майно слід скасувати.

Речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України .

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.02.2024 року по кримінальному провадженню №0000055 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень в дохід держави на р/р:UA0006799, , код платежу 21081100, одержувач ГУК у Жит обл/ ТГ м. Андрушівка/21081100, назва банку Казначейство України (ел.адм.подат).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 19.01.2024 року, на грошові купюри номіналом 200 гривень «ЛН2572999», 200 гривень «ЄЄ4809136», 200 гривень «КН6687789», 200 гривень «ХБ8434767», 200 гривень «УД8836235», 1000 гривень «АИ4402318», 1000 гривень «АЕ0984731», 500 гривень «ЄБ2460672», 20 гривень «ВУ6638701», поміщені до спецпакету № WAR 1015843, які знаходились в чорній сумці на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля «Міцубіші Аутлендер», д.н.з. НОМЕР_2 , вилучені згідно протоколу огляоу місця події від 16.01.2024 р., які належать ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні № №0000055: грошові кошти в сумі 3520,00 гривень, що упаковані до спецпакету№ WAR 1015843, які передані на зберігання уповноваженій банківській установі - повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_4 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1