ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5989/24
провадження № 1-кс/753/1323/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи № 753/5989/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

У С Т А Н О В И В:

25.03.2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 18.04.2024 для розгляду скарги визначено суд у складі слідчого судді ОСОБА_3 .

19.04.2024 слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав, передбачених пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України. Заява вмотивована тим, що у своїх вимогах скаржник просить зобов`язати прокурора внести відомості в ЄРДР, зокрема, стосовно судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 , яка відповідно є колегою судді ОСОБА_3 , а тому вказана обставина може викликати сумніви у неупередженості слідчого судді при розгляді скарги.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 19.04.2024 для розгляду заяви про самовідвід судді визначено суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 .

У судове засідання призначене на 22.04.2024 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та слідчий суддя ОСОБА_3 не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. (Постанова Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18).

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри до суду та для усунення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, доходжу висновку про наявність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за вказаною скаргою.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 753/5989/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1