Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
26.06.24 394/322/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ в матеріали кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за № 0000032 від 14.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України уродженки с. Покровка Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрована і фактично проживає: АДРЕСА_1 , одруженої, утриманців і пільг немає, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Так, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується те, що вона з 11.11.2015 року являється депутатом Покровської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області VII скликання та згідно з п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» був особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, повноваження якого припинилися 03.12.2020 року, в день відкриття І сесії Надлацької сільської ради Кіровоградської області VIII cкликання.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або іншу діяльність зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 ч. 1 ст. 3 зобов`язані з наступного року після припинення діяльності подавати у встановленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 04 грудня 2020 року №1074-ІХ, який набув чинності з 30.12.2010 року, доповнено Кримінальний кодекс України, ст. 366-3 та встановлено Кримінальну відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 366-2 КК України, суб`єктами декларування в цій статті та ст. 366-3 цього кодексу є особи, які відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що діяло до моменту закінчення у ОСОБА_5 депутата сільської ради, затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня по 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ч. 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Реєстрі.

З наведених вище норм законодавства слідує, що ОСОБА_4 , як особа, яка припиняє повноваження, пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування та після припинення таких повноважень, зобов`язана була не пізніше 00 годин 00 хвилин 01.04.2021 року подати декларацію після звільнення за 2020 рік, однак остання декларацію виду «після звільнення» до ІТС Реєстру не подавала.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про її передбачений законодавством обов`язок, як депутата Покровської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області VII скликання до 01.04.2021 року, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за минулий рік.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 , нехтуючи покладеними на неї обов`язками щодо декларування, всупереч вимогам Кримінального кодексу України, Закону України «Про запобігання корупції», рішення «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», Закону України «Про статус місцевих рад», не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (декларація після звільнення) у визначений законодавством термін, тобто до 01.04.2021 року.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо можливості закриття кримінального провадження в зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачена клопотала про закриття провадження та просила звільнити її від кримінальної відповідальності, так як з часу вчинення інкримінованого правопорушення минули строки притягнення до відповідальності. При цьому, судом роз`яснено наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в тому числі, що звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку з закінченням строку давності не має реабілітуючого характеру.

Прокурор не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, зазначив, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, за таких обставин клопотання можливо задовольнити.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків:

На підставі ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Таке звільнення здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

В ст. 49 КК України зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності. Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Крім того, згідно положень Постанови таке звільнення є обов`язковим, крім випадків, передбачених ч.4.ст. 49 КК України. Тобто, перебіг зазначених у законі строків давності є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством передбачено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє від кримінальної відповідальності. Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає. Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

29.06.2021 року до ст. 366-3 КК України були внесені зміни, які посилили відповідальність за неподання декларації, зокрема з розряду кримінального проступку такі дії переведені в стан кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованого проступку), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В редакції КК України на момент розгляду кримінального провадження в суді редакція ст. 49 КК України не змінилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон, який посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, за редакцією ст. 366-3 КК України, яка діяла на момент ОСОБА_6 декларації про майно та доходи за 2020 рік, тобто станом на 01.04.2021 року, неподання декларації уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування особою визнавалось кримінальним проступком, за яке передбачалось покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Відтак, для вказаної статті передбачені строки давності у два роки з дня вчинення кримінального проступку.

Враховуючи, що з 01.04.2021 року вже минуло більше двох років, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У відповідності з вимогами ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дане кримінальне провадження на досудовому розслідуванні не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого розглянути питання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом встановлено, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення строки давності спливли, перебіг строку давності не зупинявся, строки давності обчислені правильно і обставини, передбачені ст. 49 КК України дійсно настали.

З`ясувавши позицію обвинуваченої, за якою ОСОБА_4 , розуміючи зміст процесуальних дій, маючи безумовне та гарантоване право на судовий розгляд та перевірку судом обгрунтованності підозри, таким правом не скористався та погодився на закриття провадження з нереабілітуючих підстав, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не лише надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й заявила відповідне клопотання, тому вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Водночас, розглядаючи вказане клопотання, суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 286 КК України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, а отже суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановити обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов в даному кримінальному проваджденні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати на залучення експертів в даному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались, запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 44, 49, 366-3 КК України, ст. ст. 284-288, 370, 371, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження № 1-кп/ 394/57/24, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 14.03.2024 року відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України - закрити на підставі п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень, передбачених ст. 49 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд протягом 7 /семи/ діб з дня проголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники мають право отримати копію вказаної ухвали в суді.

Суддя: