Справа № 216/2174/24
Провадження № 1-кп/216/455/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000558 від 20.03.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кірове Долинського району Кіровоградської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, освіта професійно - технічна, не заміжньої, має на утриманні 5-х неповнолітніх дітей, не є депутатом чи адвокатом, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2024 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваною копій указаних документів та угода про визнання винуватості від 27.03.2024 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2024 року призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що в першій декаді квітня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходився за запрошенням її раніше знайомий ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаною з його навичками по роботі з електронно-обчислювальною технікою, домовились між собою про спільне вчинення злочину, а саме втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за попередньою змовою групою осіб.

Так, 09.04.2023, не пізніше ніж 17:23 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за вищевказаною адресою, де також за запрошенням знаходився потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи прямий умисел на вчинення злочину з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за попередньою змовою групою осіб, з метою подальшого вчинення таємного викрадення чужого майна, діючи без відома та згоди власника, маючи у розпорядженні засоби вчинення злочину, а саме належний ОСОБА_7 підключений до мережі Інтернет мобільний термінал з sim-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», якій відповідає абонентський номер НОМЕР_1 , що використовувався ОСОБА_7 , як логін доступу (фінансовий номер телефону) у застосунку «Приват-24», призначеному для дистанційного керування банківськими рахунками, права на який належать АТ КБ «Приватбанк», що згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, а також самим застосунком «Приват-24», що був раніше встановленим власником до операційної системи вищевказаного мобільного терміналу, і банківську картку № НОМЕР_2 до відкритого на ім`я ОСОБА_7 банківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк», а також достовірно знаючи pin-код до неї, діючи з метою подальшого вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з усіх банківських рахунків ОСОБА_7 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», засобами телефонного зв`язку повідомила про вищевказаний факт ОСОБА_6 , а також готовність до вчинення злочину та можливість прихованого від ОСОБА_7 вчинення дій з вище переліченим майном за усними вказівками ОСОБА_6 .

В свою чергу, одночасно з цим, ОСОБА_6 , не пізніше 17:23 год. 09.04.2023, знаходячись на території м. Дніпро, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановленні, у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи прямий умисел на вчинення злочину з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за попередньою змовою групою осіб, з метою подальшого вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме несанкціонованого втручання в роботу застосунку «Приват-24», діючи у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи у розпорядженні засоби вчинення злочину, а саме власний мобільний термінал з підключенням до мережі Інтернет, встановити ідентифікаційні ознаки якого не виявилось за можливе, з раніше встановленим до його операційної системи застосунком «Приват-24», а також наданими в ході телефонної розмови за його вказівкою співвиконавцем злочину ОСОБА_3 відомостями про реквізити абонентського номеру sim-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що використовувався ОСОБА_7 як логін доступу (фінансовий номер телефону), та відомостями про реквізити банківської картки, що відповідає відкритому на ім`я ОСОБА_7 банківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк» і відомостями про pin-код до неї, діючи без відома та згоди власника, здійснили несанкціоноване втручання в роботу вищезгаданого застосунку як інформаційної (автоматизованої) системи, що виразилось у дистанційній ідентифікації та верифікації особи ОСОБА_6 як ОСОБА_7 , шляхом обміну ідентифікаційними даними з АТ КБ «Приватбанк» через мережу Інтернет у застосунку «Приват-24» та sms-листуванням між банківською установою та фінансовим номером телефону НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_3 , та якою, за вказівкою ОСОБА_6 , здійснювались підтвердження відповідних запитів банківської установи на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та у застосунку «Приват-24», за наслідками якої, останній отримав безпосередній доступ до усіх банківських рахунків потерпілого ОСОБА_7 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», та можливості здійснювати банківські операції за ним, а також можливість подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет від його імені.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України, за ознаками: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в першій декаді квітня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись за місцем мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходився за її запрошенням раніше знайомий ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаною з його навичками по роботі з електронно-обчислювальною технікою, домовились між собою про спільне вчинення злочину, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.

Так, 09.04.2023, не пізніше ніж 17:23 год.,тобто в період воєнного стану, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за вищевказаною адресою, де також за запрошенням знаходився потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи прямий умисел на вчинення злочину, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб і обернення його на свою користь, діючи без відома та згоди власника, маючи у розпорядженні засоби вчинення злочину а саме належний ОСОБА_7 підключений до мережі Інтернет мобільний термінал з sim-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», якій відповідає абонентський номер НОМЕР_1 ,що використовувався ОСОБА_7 , як логін доступу (фінансовий номер телефону) у застосунку «Приват-24», призначеному для дистанційного керування банківськими рахунками, права на який належать АТ КБ «Приватбанк», а також самим застосунком «Приват-24», що був раніше встановленим власником до операційної системи вищевказаного мобільного терміналу, і банківську картку № НОМЕР_2 до відкритого на ім`я ОСОБА_7 банківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк», а також достовірно знаючи pin-код до неї, діючи з метою подальшого вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з усіх банківських рахунків ОСОБА_7 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», засобами телефонного зв`язку повідомила про вищевказаний факт ОСОБА_6 , а також готовність до вчинення злочину та можливість прихованого від ОСОБА_7 вчинення дій з вище переліченим майном за усними вказівками ОСОБА_6 .

В свою чергу, одночасно з цим, ОСОБА_6 , не пізніше 17:23 год. 09.04.2023, у період військового стану, знаходячись на території м. Дніпро, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановленні, у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи прямий умисел на вчинення злочину з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб і обернення його на свою користь, діючи у відповідності до раніше обумовленого плану дій, маючи у розпорядженні засоби вчинення злочину, а саме власний мобільний термінал з підключенням до мережі Інтернет, встановити ідентифікаційні ознаки якого не виявилось за можливе, з раніше встановленим до його операційної системи застосунком «Приват-24», а також наданими в ході телефонної розмови за його вказівкою співвиконавцем злочину ОСОБА_3 відомостями про реквізити абонентського номеру sim-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що використовувався ОСОБА_7 як логін доступу (фінансовий номер телефону), та відомостями про реквізити банківської картки, що відповідає відкритому на ім`я ОСОБА_7 банківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк» і відомостями про pin-код до неї, діючи без відома та згоди власника, здійснили несанкціоноване втручання в роботу вищезгаданого застосунку як інформаційної (автоматизованої) системи, що виразилось у дистанційній ідентифікації та верифікації особи ОСОБА_6 як ОСОБА_7 , шляхом обміну ідентифікаційними даними з АТ КБ «Приватбанк» через мережу Інтернет у застосунку «Приват-24» та sms-листуванням між банківською установою та фінансовим номером телефону НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_3 , та якою, було повідомлено ОСОБА_6 про тимчасову відсутність уваги власника до вищезгаданого майна, тобто будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, достовірно знаючи про мету дій ОСОБА_6 , за вказівкою останнього, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме шляхом підтвердження відповідних запитів банківської установи на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та у застосунку «Приват-24», тим самим надавши ОСОБА_6 безпосередній доступ до усіх банківських рахунків потерпілого ОСОБА_7 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», та можливості здійснювати банківські операції за ним, а також можливість подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет від його імені.

Далі, ОСОБА_6 , діючи на досягнення спільного злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, у період часу з 17:23 год. по 17:24 год. 09.04.2023, тобто в період воєнного стану, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходиться банкомат АТМ4125, а так само в проміжок часу з 18:45 год. по 18:49 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходиться банкомат 3601259, а так само 19:01 год., знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський буд. 31Д, де також знаходиться магазин «Побутова техніка», а так само 20:25 год., знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. М. Лисиченко буд. 6, де також знаходиться АЗС «WOG3436», маючи у розпорядженні засоби вчинення злочину, а саме мобільний термінал з підключенням до мережі Інтернет, встановити ідентифікаційні ознаки якого не виявилось за можливе, з раніше встановленим до його операційної системи застосунком «Приват-24» в якому останній був ідентифікований та верифікований АТ КБ «Приватбанк» як ОСОБА_7 , та маючи безпосередній доступ до усіх банківських рахунків останнього, діючи без його відома та згоди, засобами вищезгаданих банкоматів та торгівельних точок здійснив переведення в готівку з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк», якому відповідає банківська картка № НОМЕР_2 , грошових коштів на загальну суму 40 000 грн., належних ОСОБА_7 , до зняття яких банком утримано комісію у сумі 50 грн., крім цього, без відриву в часі, здійснивши переказ з вищевказаної банківської карти потерпілого грошових коштів у сумі 37084,50 грн. на банківські рахунки третіх осіб, таким чином обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, в подальшому розподіливши викрадене між собою та ОСОБА_3 , тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 77 134,50 грн.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

27.03.2024 року на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченою було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченій покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України. При цьому, сторони домовились про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззаперечно визнала себе винною у вчиненні інкримінованих злочинів за викладених обставин.

Потерпілий ОСОБА_7 правом на участь у судове засідання не скористався, надав заяву про розгляд справив за його відсутності, цивільний позов не має намір подавати, майнова шкода не відшкодована.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 27.03.2024 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, незаміжня, однак має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (м.к.п. а.с.92-96); має пільги багатодітної родини (м.к.п. а.с. 87), за медичною допомогою зверталася до лікаря-психіатра з 1998 року з приводу: легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності (м.к.п. а.с. 90), на обліку у лікаря - нарколога не перебувала і не перебуває (а.с. м.к.п. 89).

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченій узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди у виді матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_7 спричинено збитки у сумі 77 134,50 грн., що не відшкодовані, однак цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.03.2024 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000558 від 20.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, та призначити їй:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 361 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Матеріали кримінального провадження № 0000558 від 20.03.2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2174/24 провадження № 1-кп/216/455/24).

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1