Справа № 697/427/24
Провадження № 1-кп/697/132/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження №0000033 від 19.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Хижинці, Лисянського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 наприкінці 2021 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на автовокзалі в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області, що розташований по вул. 206-ї Дивізії, 1, біля сміттєвого баку знайшов паспорт громадянина України у формі книжечки на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_2 , місце народження м. Кіровоград, паспорт виданий Ленінським РГО УМВС України в Кіровоградській області 11 травня 2000 року. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння знайденого паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_2 виданий Ленінським РГО УМВС України в Кіровоградській області 11 травня 2000 року, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград, ОСОБА_3 , розуміючи, що вказаний паспорт йому не належить та він не має законних підстав володіти та розпоряджатися ним, не вживаючи заходів щодо повернення його законному власнику, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, поклав вказаний паспорт, до кишені штанів, одягнутих на ньому, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина України із серійним номером НОМЕР_2 виданий Ленінським РГО УМВС України в Кіровоградській області 11 травня 2000 року, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград.

Він же, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 14 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в парку «Набережна» по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі, Черкаського району Черкаської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу раніше знайденого ним паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_2 виданого Ленінським РГО УМВС України в Кіровоградській області 11.05.2000, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград, власноручно відірвав з частиною поверхні першої сторінки паспорту первинну фотокартку та використовуючи клей для паперу, вклеїв на місце оригінальної фотокартки на першу сторінку вказаного паспорта громадянина України у формі книжечки на ім`я ОСОБА_4 , фотокартку зі своїм зображенням, яка була у нього в наявності, тим самим підробив офіційний документ - паспорт громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його подальшого використання у власних цілях.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/2582-ДД від 22.02.2024, бланк паспорта громадянина України серія номер НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_4 відповідає бланкам паспортів громадянина України, які перебувають в офіційному обігу України. В паспорті серії номер НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_4 внесені зміни шляхом зміни фотокартки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується його заявою від 29.02.2024 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом, шляхом дослідження відповідної заяви, встановлено, що обвинувачений обізнаний зі своїми правами, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 :

по епізоду заволодіння паспортом ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

по епізоду підроблення паспорта ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначені кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обвинувачений вину визнав повністю, має молодий вік та має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому міру покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки призначення іншого більш суворого покарання суд вважає недоцільним. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Зазначене узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/124-24/2582-ДД від 22.02.2024 в сумі 3786,40 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судової технічної експертизи документів № СЕ-19/124-24/2582-ДД від 22.02.2024 в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , який передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області знищити;

- DVD-R диск, на якому наявний файл МР4 під назвою «0000021_100180_2328_0067», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1