печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Данлін», ТОВ «ФРЕЙЗА», ТОВ «ІЛАТО», ТОВ «ТВК ФІНАНС ЕКСПЕРТ», про скасування арешту майн

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Данлін», ТОВ «ФРЕЙЗА», ТОВ «ІЛАТО», ТОВ «ТВК ФІНАНС ЕКСПЕРТ звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати накладений арешт на майно.

В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначає, що арешт накладено незаконно та необґрунтовано.

У судовому засіданні заявник просив задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, дійшов до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001084 від 04.11.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 від 05.01.2023 року грошові кошти, які обліковуються на вказаних банківських рахунках визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001084 від 04.11.2022 року.

05.07.2023 ухвалою № 757/27949/23-к слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 накладено арешт на майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПКУ України

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Доводи у клопотанні не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба

Під час розгляду клопотання про скасування арешту прокурором доведено, що арешт накладено обґрунтовано та у арешті потреба не відпала. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001084 триває, є необхідність у проведенні низки слідчих дій з метою встановлення фактичних обставин та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, грошові кошти, які обліковуються на вказаних банківських рахунках визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, підстав для скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження не вбачається, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Данлін», ТОВ «ФРЕЙЗА», ТОВ «ІЛАТО», ТОВ «ТВК ФІНАНС ЕКСПЕРТ», про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1