Справа № 202/6294/24
Провадження № 1-кс/202/3542/2024
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000532 від 08.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.05.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 26 квітня 2024 року близько о 20 годині 01 хвилин, зайшов до приміщення магазину «VARUS -39» ТОВ «Омега» (), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, та проходячи повз відкриті вітрини магазину приблизно о

20 годині 15 хвилини, побачив у кулінарному відділі, а саме у холодильнику з м`ясною продукцією, свиняче м`ясо, а саме шию, яке він визначив предметом свого злочинного посягання, та у цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що на усій території України введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, замовив у продавця-консультанта м`ясо охолоджене, а саме свинячу шию розморожену, вагою 6,320 кг, який продавцем було поміщено до поліетиленового пакету, який він взяв у свої руки та поклав до металевого візка для товару. Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, а саме біля ящиків у яких знаходились курячі яйця, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, сховав свинячу шию розморожену, вагою 6,320 кг, вартістю 1347 гривень 42 копійки, до свого рюкзака чорного кольору, що знаходився у візку.

У подальшому, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, 26.04.2024 року о 20 годині 20 хвилин, продовжуючи перебувати у вищевказаному магазині, утримуючи при собі викрадене майно у своєму рюкзаку, а саме свинячу шию розморожену, вагою 6,320 кг, пройшов касову зону магазину «VARUS-39» ТОВ «Омега» (), який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А та місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном покинув, розпорядившись ним у подальшому на свій власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , спричинив майнову шкоду ТОВ «Омега» (), на загальну суму 1347 гривень 42 копійки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки є достатньо підстав вважати, що існує ризики передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Також, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 , не має офіційного джерела доходу та офіційно ніде не працевлаштований, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення).

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , останній може впливати на представника потерпілого з метою зміни ним своїх показань. У органа досудового розслідування відсутні підстави вважати, що при обрані запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підозрюваний буде виконувати покладені на нього зобов`язання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 , комусь на поруки, що виключає обрання даного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що в СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000532 від 08.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

16.05.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який він офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів для задоволення своїх фінансових потреб.

Враховуючи, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий суддя вважає, що за встановлених під час судового розгляду обставин можливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період часу, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22:00 по 06:00 залишати житло строком до 16.07.2024 року, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора та слідчого за першою вимогою; не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 16.07.2024 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 до 06:00 передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1