ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/7969/21 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/189/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, офіційно не працюючий, з середньою-технічною освітою, неодружений не маючого будь-яких осіб на утриманні, без місця реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 19.12.1990 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 143, ч.2 ст. 144, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по закінченню строку покарання 23.06.1994 року;

- 15.09.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення свободи, із застосуванням ст. 45 КК України строком на 1 рік;

- 04.06.1996 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі, звільненого за закінченням строку покарання 19.09.1997 року;

- 29.05.1998 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року виправних робіт;

- 05.05.2000 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України до 7 місяців позбавлення волі, звільненого за закінченням строку покарання 10.05.2000 року;

- 13.11.2002 року Ялтинським міськсудом АР Крим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого за закінченням строку покарання 06.10.2004 року;

- 10.04.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України строком на 2 роки;

- 09.04.2008 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 04.08.2010 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців;

- 14.06.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого за закінченням строку покарання 06.04.2013 року;

- 02.10.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки;

- 20.03.2015 року апеляційним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.04.2015 року Червонозаводским районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 12.10.2018 року звільнений за відбуттям строку покарання;

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_7 29.08.2021 року приблизно о 14 годині 15 хвилин перебував в приміщенні салону краси «Стиль», розташованого за адресою: м. Харків, Полтавський шлях 147, торгове місце 8.30, де на столі побачив мобільний телефон фірми Samsung Galaxy J8 2018, належний раніше йому незнайомій ОСОБА_8 , яка працювала майстром нігтьового сервісу, у вищевказаному салоні краси.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону фірми «Samsung Galaxy J8 2018», який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy J8 2018», належним потерпілій ОСОБА_8 , що знаходився на столі, в приміщенні салону краси «Стиль», який розташований за адресою: м. Харків, Полтавський шлях 147, торгове місце 8.30.

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2 832 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/21025-ТВ від 24.09.2021.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, застосувавши ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Оскільки вважає вирок незаконним та обґрунтованим і підлягає через неправильне застосування кримінального закону, а саме не застосування ст. 75 КК України та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (а. с. 131 - 133), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які перебувають на розгляді у судах, неодружений, немає будь-яких осіб на утриманні, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, немає місця реєстрації, має постійне місце проживання.

Суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Покарання призначене ОСОБА_7 за скоєнні ним злочину, а саме ч. 2 ст. 185 КК України -1 (один) рік позбавлення волі на переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Отже, апеляційне прохання захисника про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер адже наведені ним доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченому.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження, колегією суддів, не встановлені підстави для застосування положень ст. 75 КК України.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника про пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді