Справа № 302/614/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/328/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого суддіМіжгірського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах громадянина ОСОБА_5 на дії і бездіяльність СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області щодо не внесення відомостей в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 01.05.2024 адвокат ОСОБА_6 на підставі ордера і договору про правничу допомогу громадянину ОСОБА_5 звернувся в суд із зазначеною скаргою, мотивуючи тим, що 26.04.2024 гр. ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 подав заяву в Хустське РУП до відділення поліції в селищі Міжгір`я про вчинення кримінального правопорушення за обставинами, що невідомі особи під керівництвом гр. ОСОБА_7 , який є священником регілійної громади ПЦУ Свято-Вознесенської парафії села Присліп, здійснили захоплення вказаної будівлі храму шляхом зрізання замків. ОСОБА_5 зазначив, що йому відомо про реєстрацію кримінального провадження у зазначеному вище органі поліції за статтею 180 КК України (перешкоджання здійснення релігійного обряду). ОСОБА_5 вважає, що будівлю церкви самовільно захоплено в присутності працівників поліції, які не здійснювали заходів щодо припинення кримінального правопорушення і на його думку, сприяли представникам ПЦУ, не зважаючи на те, що в Господарському суді Закарпатської області залишено без розгляду позовну заяву релігійної громади ПЦУ про усунення перешкод в користуванні майном.

До скарги додано талон-повідомлення Єдиного обліку № 1986 про прийняття та реєстрацію зазначеної заяви громадянина ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 не додано підтвердження про те, що він є членом певної релігійної громади і має повноваження на представлення інтересів цієї релігійної громади, зокрема щодо володіння церковним майном, спорудами, які належать певній громаді, що зареєстрована в установленому законом порядку. З огляду на приписи ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає поверненню ОСОБА_5 , як особі, яка не має права подавати скаргу. Слідчий суддя також констатує, що адвокат ОСОБА_6 також не надав до скарги підтвердження, що він діє в інтересах певної релігійної громади.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 вказують на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з грубим порушенням процесуального права. Зазначають, що надання підтвердження, що громадянин ОСОБА_5 є членом релігійної громади, нормами КПК не передбачено. Вказують на те, що не виконання працівниками органу досудового розслідування (поліція) даних вимог ст.214 КПК України і стало підставою для подачі відповідної скарги до суду. Посилаються на те, що слідчий суддя без належних підстав повернув скаргу, що вказує на те, що права ОСОБА_5 грубо порушені і потребують захисту.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та апелянта, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що прокурор та апелянт належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин неявки не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що така постановлена без участі скаржника, на адресу якого не надсилались повідомлення про час та місце проведення слідчим суддею судового засідання. При цьому, з доданих до апеляційної скарги матеріалів убачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 09.05.2024, а апеляційна скарга подана 13.05.2024.

За таких обставин, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 не пропустив, у зв`язку з чим клопотання про поновлення такого строку є безпідставним, а тому апеляційний суд не приймає рішення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги, яку подали ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, згідно зі статтею 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до частини 2 статті 304 КПК України скарга повертається слідчим суддею особі, яка її подала, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею вірно встановлено те, що ОСОБА_5 не додано підтвердження про те, що він є членом певної релігійної громади і має повноваження на представлення інтересів цієї релігійної громади, зокрема щодо володіння церковним майном, спорудами, які належать певній громаді, що зареєстрована в установленому законом порядку. Адвокат ОСОБА_6 також не надав до скарги підтвердження, що він діє в інтересах певної релігійної громади.

При цьому, знаходить своє підтвердження і висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_5 подав скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення невідомими особами під керівництвом гр.Мандзюка, який є священником регілійної громади ПЦУ Свято-Вознесенської парафії села Присліп, здійснили захоплення вказаної будівлі храму шляхом зрізання замків, однак ОСОБА_5 не надано жодних доказів, що він є членом певної релігійної громади і має повноваження на представлення інтересів цієї релігійної громади, зокрема щодо володіння церковним майном, спорудами, які належать певній громаді, що зареєстрована в установленому законом порядку. А також адвокатом ОСОБА_6 не надано до скарги підтвердження, що він діє в інтересах певної релігійної громади.

При цьому апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_5 відомо про реєстрацію кримінального провадження у зазначеному вище органі поліції за статтею 180 КК України (перешкоджання здійснення релігійного обряду) за заявою настоятеля Свято-Вознесенського храму с. Присліп (Нижній) релігійної громади Православної церкви України ОСОБА_8 .

Тому, апеляційний суд вважає, що вказані обставини свідчать про неможливість встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу, а також ставлять під сумнів повноваження зазначеної особи.

У зв`язку з наведеним, висновок слідчого судді про те, що скаргу подано особою, яка не має права її подавати, є обґрунтованим і таким, що підтверджується матеріалами судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано повернув ОСОБА_5 подану ним скаргу, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність повернення ОСОБА_5 поданої ним скарги.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити положення ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до яких, повернення скарги не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду належною особою у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без зміни, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного вище, викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому відхиляє їх як такі, що не впливають на законність та обґрунтованість висновку слідчого судді про повернення скарги особі, яка її подала, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалуслідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року про повернення скарги, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді