Справа № 507/404/24
Провадження № 1-кп/507/27/2024
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
22.04.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любашівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 09.04.2021 Малиновським районним судом м.Одеса за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі 1 рік, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 06.08.2019 р. за ч.3 ст.185 КК України та остаточно за сукупністю вироків, з урахуванням положень п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання з 09.10.2019 р. по 09 січня 2023 року,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
13 січня 2024 року близько 19 години 20 хвилин, у період дії воєнного стану, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, таємно, проник до господарського двору і далі через двері, які не були замкнуті на замикаючі пристрої, проник до господарського двору і далі через двері, які не були замкнуті на замикаючі пристрої, проник до господарського приміщення, в якому помістивши до поліетиленового мішка чотири курки, вчинив замах на таємне викрадення чужого
майна належного ОСОБА_5 , а саме: курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2, 783 кг. вартістю 166 гривень 98 копійок, курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 3,130 кг. вартістю 187 гривень 80 копійок, курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2,224 кг. вартістю 133 гривень 44 копійок та курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2, 885 кг. вартістю 173 гривень 10 копійок - загальною вартістю 661 гривень 32 копійки, однак довести свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 не зміг до кінця з причин, які не залежали від його волі, тобто не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як був впійманий власником вказаного домоволодіння ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого йому злочині себе не визнав та розповів, що в той день він ходив щедрувати, був в стані алкогольного сп`яніння, побачив світло у дворі, калитка була зачинена, він переліз через паркан, на подвір`ї знайшов мішок, із яким пішов до курятника, ввімкнув світло, побачив на подрах сиділи кури, але він їх не чіпав, зайшов лише подивитися, курей було багато. Коли він стояв із мішком, то зайшла господарка та спитала, що він тут робить, почала кричати, що викличе синів та поліцію. Вказував, що кури не чіпав, визнає , що вчинив незаконне проникнення до сараю.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 13 січня 2024 року вона прийшла із роботи , її мати ОСОБА_6 кричала, що до них в курятник зайшов крадій. Коли вона зайшла у сарай, то світло було включене, у мішку було 4 курки;
- показами свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 13 січня 2024 року вона вийшла зачинити двері в курнику, а також мала відчинити калитку на вулицю, бо мала із роботи повернутися донька ОСОБА_7 . Пішла до курнику, а там кричали кури, вона відчинила двері і побачила чоловіка, який в руці тримав мішок і мав кидати півня в мішок, вона почала його сварити. Світло в курнику було включене, тому вона його добре роздивилася. Він був в одязі чорного кольору: шапка, штани та куртка. Вона поступилася декілька кроків назад і він вибіг із сараю та перескочив через паркан. Вона зателефонувала зятю ОСОБА_8 , розповіла прикмети чоловіка, який був у сараї. Зять разом із своїм братом ОСОБА_9 приїхали дуже швидко, привезли ОСОБА_10 , викликали поліцію. В мішку було чотири курки, в сараї ОСОБА_11 загубив чорну шапку. По слідам, які були на снігу видно, що він втік через город. Раніше в них теж вже зникали кури;
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонувала теща ОСОБА_6 , сказала, що в курнику злодій, щоб викликав поліцію. Він разом із братом поїхали до тещі, а по дорозі зустріли ОСОБА_10 , звернули на нього увагу, бо було холодно, а він ішов без шапки. Вони запросили його присісти до них в автомобіль, проїхалися по іншим вулицям, але нікого більше не зустріли. Коли теща побачила ОСОБА_10 , вона сказала, що це він
був у сараї. На снігу видні були сліди від взуття , які вели через город на вулицю ОСОБА_13 , де вони і зустріли ОСОБА_14 . Сліди порівняли із слідами від взуття ОСОБА_10 , сліди співпали. В сараї вони виявили чорну шапку, а в мішку були кури;
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що в той вечір в нього був брат ОСОБА_16 , йому зателефонувала теща ОСОБА_6 і повідомила, що в неї в курнику злодій. Вони разом поїхали на автомобілі та по дорозі на вулиці Кутузова зустріли підозрілого чоловіка, запросили його присісти до автомобіля. ОСОБА_6 побачила ОСОБА_3 , то сказала, що це він був в неї в сараї, вони викликали поліцію. В той день був сніг і на снігу були видні відбитки підошви із логотипом «Найк», зрівняли відбитки взуття ОСОБА_10 , а в нього кросівки «Найк», то зрозуміли, що це дійсно він залишив сліди. Коли зустріли ОСОБА_10 він ішов без шапки, в сараї була виявлена чорна шапка;
- показами ОСОБА_17 , яка пояснила , що 13 січня 2024 року ОСОБА_11 приходив до неї щедрувати, вона його пригостила горілкою, весь одяг на ньому був чорного кольору, чорна шапка із написом білого кольору;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про те, що 13 січня 2024 року біля 19:20 год. невідома особа нагалалася викрасти кури, за місцем її проживання по АДРЕСА_2 (а.с.44);
- протоколом огляду місця події від 13 січня 2024 року, із якого вбачається, що в присутності двох понятих, із участю спеціаліста проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого у приміщенні курятника виявлено та вилучено поліетиленовий мішок , шапку чорного кольору з написом «adidas», виявлено сліди від взуття на снігу (а.с.46-47), а також фото таблицею до протоколу огляду (а.с.48-53);
- протоколом додаткового огляду місця події від 18 січня 2024 року, із фото таблицею, із якого вбачається, що в присутності двох понятих, проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено, що територія домоволодіння огородження металевими воротами та дерев`яним парканом , за приміщенням кухні наявна загорожа з шиферу та металева калитка, за яким розташований господарський двір на якому знаходилося 5 курей, а в курнику 16 курей білої та червоної масті. Під час огляду вилучено чотири курки (а.с.56-57, 58-61);
- висновком експерта від 23 січня 2024 року, відповідно до якого ринкова вартість курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2, 783 кг. становить 166 гривень 98 копійок, курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 3,130 кг. - 187 гривень 80 копійок, курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2,224 кг. - 133 гривень 44 копійок та курки породи «Бройлер» віком 1 рік вагою 2, 885 кг. - 173 гривень 10 копійок (а.с.72-75);
- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 18 січня 2024 року , із якого вбачається, що в присутності двох понятих , свідок ОСОБА_6 на фото № 4 (фото ОСОБА_3 ) впізнала чоловіка, який намагався викрасти кури (а.с.68-70);
- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 18 січня 2024 року , із якого вбачається, що в присутності двох понятих , свідок ОСОБА_12 на фото № 1
(фото ОСОБА_3 ) впізнав чоловіка, якого він побачив на АДРЕСА_2 13 січня 2024 року та на якого вказала його теща ОСОБА_6 , що саме цей чоловік намагався вкрасти кури (а.с.76-77);
- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 26 січня 2024 року , із якого вбачається, що в присутності двох понятих , свідок ОСОБА_15 на фото № 3 (фото ОСОБА_3 ) впізнав чоловіка, якого він побачив на АДРЕСА_2 13 січня 2024 року та на якого вказала свідок ОСОБА_6 , що саме цей чоловік намагався вкрасти кури (а.с.78-79);
- протоколом пред`явлення особи за фотознімками від 29 січня 2024 року , із якого вбачається, що в присутності двох понятих , свідок ОСОБА_17 на фото № 1(фото ОСОБА_3 ) впізнала чоловіка, який 13 січня 2024 року щедрував на території її домоволодіння (а.с.80-81);
- протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 29.01.2024 року, із якого вбачається , що в присутності двох понятих свідок ОСОБА_17 на фотознімку № 2 вказала на шапку, в яку був одягнений чоловік, який 13 січня 2024 року її щедрував (а.с.82-83);
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст..94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом, і підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого суд не вбачає.
Пояснення ОСОБА_3 про те, що в нього не було наміру на вчинення крадіжки курей, він був в стані алкогольного сп`яніння на лише зайшов до сараю, щоб подивитися, суд не приймає до уваги, оскільки його покази повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_6 , яка безпосередньо виявила ОСОБА_3 в курятнику із мішком, в який він встиг покласти чотири курки.
Незгода ОСОБА_3 з кваліфікацією його дій за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, є його процесуальною позицією та суд розцінює його незгоду як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за ознакою незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого,, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, законного джерела доходу не має, не перебуває на обліку як безробітний, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Поряд із тим, суд враховує, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючі обставини відсутні.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Також, суд враховує, що думку потерпілої, яка просила призначити покарання ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства та позицію прокурора, який вказував, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умоваїх ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст.69 України не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, та його ставлення до скоєного, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Щодо застосування положень ст. 75 КК України, то суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Судом враховується, що ОСОБА_3 відбував покарання у виді позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, в судовому засіданні він також не висловив каяття щодо вчиненого злочину.
Отже, звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням за вчинення даного кримінального правопорушення не досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України, ст. 65 КК України, не матиме превентивного впливу, а саме - попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами. На думку суду, звільнення ОСОБА_3 від покарання із застосуванням іспитового строку в порядку ст.75 КК України, не призведе до позитивних змін в його особистості і не створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки таке покарання не матиме належного та відповідного виховного впливу на обвинуваченого та не сприятиме його виправленню, тому підстав для застосування статті 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Отже, за таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що призначене судом покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену судимість та засуджується до покарання у виді позбавлення волі, яке має відбувати реально, враховуючи дані про його особу, встановлені під час кримінального провадження, тому суд вважає за необхідне, з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та забезпечення виконання вироку обрати щодо нього запобіжний захід до набранням вироком законної сили у вигляді тримання під вартою .
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування. Отже, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року арешт на майно, яке визнано речовим
доказом слід скасувати (а.с.112).
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1514 грн. 56 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати із 22 квітня 2024 року.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1514 грн. 56 коп. на користь держави.
Речові докази: мішок, який передано на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_5 , чотири курки, які передані на відповідальне зберігання потерпілій - залишити її за належністю; шапку, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області передати ОСОБА_3
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1