Справа № 464/195/24
пр.№ 1-кп/464/241/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, українець, громадянин України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Сихівським районного суду м.Львова від 31 травня 2018 року за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, покарання відбув, судимість не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , незважаючи на введення та дію на території України правового режиму воєнного стану, 01 листопада 2023 року, близько 19:40 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Віденська, 9, де здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажу майно, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: горілку «Green Day» , 40% 0,7 л. у кількості дві одиниці вартістю 183 грн 50 коп за одну одиницю, всього майна на загальну суму 367 грн, які заховав за куртку, після чого не оплативши вказаний товар пройшов повз касову зону. У подальшому, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 367 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Зазначив, що матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі..

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення проти власності, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, його поведінка при розгляді в суді кримінального провадження за спрощеним порядком; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на даний час покарання відбув, судимість не погашена, його вік, є неодруженим, відсутність міцних соціальних зв`язків, є непрацездатним особа з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання); на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває; за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. За висновками досудової доповіді, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінюється як високий; беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб, дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Правових підстав для призначення обвинуваченим покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи винного, який усвідомив свою провину, щиро кається, добровільно відшкодував завдану шкоду, а тому суд дійшов переконання про можливість звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з визначенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання узгоджується зі стороною обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

У порядку ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, у розмірі 1 514,56 грн, слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі заяви представника потерпілого ОСОБА_5 цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «ЛЬВІВХОЛОД» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 367,00 слід залишити без розгляду,

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532 ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Звільнити ОСОБА_4 , на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, та згідно зі ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «ЛЬВІВХОЛОД» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1 514,56 гривень.

Речовий доказ компакт-диск із записом камери відеоспостереження з місця події (постанова слідчого від 05.12.2023) залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Суддя ОСОБА_1