печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6149/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, вважає арешт передчасним, прийнятим з порушенням права на захист. Окрім того, майно не відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, а у своїй сукупності дані обставини слугують підставами для скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала з викладених в ньому підстав та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, зазначивши, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області діючи за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами органу місцевого самоврядування, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, здійснили неправомірні дії, пов`язані з приватизацією земельних ділянок у межах лісового фонду ДП «Надвірнянське ЛГ» та ДП «Ворохтянське ЛГ». Також співробітники ряду органів місцевого самоврядування Надвірнянському районі Івано-Франківської області, діючи за попередньою змовою з працівниками правоохоронних органів, зловживаючи владою та службовим становищем, у порушення вимог земельного законодавства України, сприяють в одержанні дозволів та виділенні земельних ділянок.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що земельні ділянка за кадастровим номером :22:002:1507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

18.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 залучено як спеціалістів працівників ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» для проведення співставлення меж земельних ділянок Поляницького лісництва філії «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» та Довжинецького лісництва філії «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України», а також ряду земельних ділянок, у т.ч. за кадастровим номером :22:002:1507, з метою встановлення чи знаходяться вони в межах земельних ділянок Поляницького лісництва філії «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» та Довжинецького лісництва філії «Надвірнянське лісове господарство» ДП «Ліси України».

14.09.2023 в порядку тимчасового доступу до речей і документів в Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучено стосовно вищевказаних земельних ділянок поземельні книги в електронному вигляді, електронні копії документів, що стали підставою для внесення відомостей до поземельних книг, заяви на реєстрацію та внесення змін, документації із землеустрою, обмінні файли XML.

Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» листом від 23.11.2023 на виконання постанови прокурора від 18.09.2023 повідомило, що вказані у постанові земельні ділянки, у т.ч. :22:002:1507, повністю або частково знаходяться у межах Поляницького або Довжинецького лісництв.

У кримінальному провадженні триває проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. Після отримання їх результатів, буде призначено експертизи з питань землеустрою, земельно-технічні експертизи, почеркознавчі експертизи та інші, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, винних осіб та притягнення їх до передбаченого законом відповідальності.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 у справі № 757/56264/23-к задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на земельні ділянки в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195. Серед інших, накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :22:002:1507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, власником якої є ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1207 від 15.06.2011, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , (далі - договір купівлі-продажу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» (далі - Продавець) передало у власність ОСОБА_5 (далі - Покупець) земельну ділянку площею 0,0453 га, що розташована за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, село Поляниця, кадастровий номер :22;002:1507, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва туристичного комплексу з мережею готельної та господарської інфраструктури для організації надання туристичних послуг, за що Покупець оплатила вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі.

Оплата вартості земельної ділянки згідно експертної грошової оцінки в розмірі 45 300 грн. підтверджується квитанцією № ПН 15082 від 16.06.2011.

Вказана земельна ділянка належала ТОВ «Скорзонера» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого відділом Держкомзему у місті Яремче Івано-Франківської області 03.06.2011 серія ЯЛ № 296622, на підставі заяви про поділ земельної ділянки від 31.05.2011, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2004 № 3069, ВВО № 834916 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 03.06.2011 № 00021.

Згідно п. 7 договору купівлі-продажу Продавець засвідчив, що: незастережних недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням зазначеного в цьому договорі майна, немає; від покупця не приховано обставини, які мають істотне значення; до укладення цього договору майно іншим особам не відчужене; земельна ділянка під забороною (арештом) та в іпотеці, в податковій заставі не перебуває. Відсутність заборони відчуження земельної ділянки підтверджується Витягами - з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданими ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу 15 червня 2011 року; щодо земельної ділянки відсутні судові спори; внаслідок продажу земельної ділянки не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб; земельна ділянка вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб; на день укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відсутні: заборони на продаж або інше відчуження певним особам протягом установленого строку, заборони передачі в оренду земельної ділянки, право на переважну купівлю у разі її продажу; заборони на провадження окремих видів діяльності.

Згодом на вказаній земельній ділянці було побудовано об`єкт нерухомого майна, до складу якого ввійшли: котедж для сімейного відпочинку, А, загальна площа 254,3 кв.м.; вимощення, І; підпірні стінки, №-№ 2.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.12.2011 даний об`єкт нерухомості теж належить на праві власності ОСОБА_5 .

У момент набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_5 , у попереднього власника даної ділянки не було обмежень на право розпорядитися власним майном. Договір купівлі-продажу ділянки є законним, вартість землі оплачена. На момент вчинення та до сьогодні, договір не порушував нічиїх прав.

Здійснивши державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за попереднім власником, держава в особі реєстраційного органу підтвердила та затвердила факт законності набуття права на таку ділянку.

Забезпечивши державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 , держава повторно підтвердила її законне право власності на землю.

Шляхом підміни процесуальних термінів та понять, та ж сама держава, що і визнала право власності, з метою зловживання правами ОСОБА_5 , визнала її земельну ділянку речовим доказом, та обмежила законне право розпорядитися своїм майном. Більше того, не тільки земельною ділянкою, а і котеджем, який розміщений на ній.

ОСОБА_5 набула права власності на арештовану земельну ділянку у спосіб та в порядку передбачені законодавством України.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства. Тобто, у даному випадку, прокурором порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

В кримінальному провадженні підозра ОСОБА_5 не пред`являлась.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для арешту рахунків заявника взагалі спростовується, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56264/23-к від 11.12.2023 у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020, на земельну ділянку з кадастровим номером: :22:002:1507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, власник ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1