490/2554/24 08.04.2024
н/п 1-кс/490/1394/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2554/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 20.03.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.438 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2024 за №0000078 за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

З 19 лютого 2014 року представниками російської федерації (далі - рф) розпочато збройне вторгнення збройних сил рф (далі - зсрф), приховане твердженням керівників рф про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту рф та іншими підрозділами зс рф здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року рф оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та зс рф, представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, зсрф, інші збройні формування рф та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку рф, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього" (Україна проти рф) та ін.)».

Відповідно до Спільної статті 2 Женевських конвенцій 1949 року та ч. 3 ст. 1 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року (далі - ДП 1), вказані міжнародно-правові акти регулюють правовідносини у рамках міжнародних збройних конфліктів.

Також, відповідно до Спільної статті 2 Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Відповідно до ст. 4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни 1949 року (далі - ОСОБА_7 конвенція), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

У ст. 147 Конвенції зазначається, що серйозні порушення, про які йдеться в попередній статті, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

З цього часу, збройні формування російської федерації - регулярні з`єднання і підрозділи, підпорядковані Міністерству оборони російської федерації, підрозділи та спеціальні формування, підпорядковані іншим силовим відомствам російської федерації, їхні радники, інструктори та іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації (далі за текстом - збройні формування рф - зфрф), здійснювали військову агресію - наступ з території тимчасово окупованої АР Крим в напрямку Херсонської та Миколаївської областей.

У ході активних бойових дій, з метою подальшого руху зф рф у напрямку міста Миколаєва та забезпечення подолання супротиву військ України на території Миколаївської області, військовослужбовцями зфрф з 24.02.2022 року взято під контроль ряд населених пунктів, серед яких: АДРЕСА_1 , які перебувають під їх контролем по теперішній час.

Вказані обставини підтверджуються наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Очаківська міська територіальна громада, внесена до вказаного переліку територіальних громад, які тимчасово окуповані рф.

Водночас, для реалізації своїх цілей та перегрупування військових сил, знищення військовослужбовців і української техніки, військовослужбовці зфрф розмістилися на території вказаних населених пунктів, де на той час перебувало цивільне населення, яке не брало участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також що на території населених пунктів та поза їх межами не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.

Починаючи з серпня 2022 року, військовослужбовці зфрф повністю контролюють територію населених пунктів Василівка, Покровське та Прокровка Очаківської міської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, де розмістили бойову техніку, безперешкодно пересуваються вулицями, користуються майном місцевих мешканців, спілкуються з ними, залякують їх та погрожують фізичною розправою, контролюють їх переміщення в межах населених пунктів, проводять рейди по домоволодіннях з метою повного підкорення жителів волі військовослужбовців зфрф.

У складі зазначених зфрф, які станом на серпень 2022 року знаходились на території вищевказаних тимчасово окупованих населених пунктів Очаківської міської територіальної громади, Миколаївської області, перебував командир артилерійського взводу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - козача бригада « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), громадянин рф, ОСОБА_6 (використовуючи з метою конспірації позивний «Рус»), який усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно порушив вимоги Спільної статті 2 Женевських конвенцій 1949 року, приписів ст. 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, за наступних обставин.

Так, 23.08.2022, у денний час доби,більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, командир артилерійського взводу козачої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, разом з іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням військовослужбовцями зфрф прибув за місцем мешкання цивільної особи ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , який військовослужбовцем Збройних Сил України та інших військових формувань України не був, участі в активних бойових діях не приймав, перебував під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.

В силу займаної посади командира вищевказаного зфрф, ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, віддав усний наказ іншим невстановленим на цей час досудовим розслідуванням військовослужбовцям зфрф, що прибули з ним у кількості не менше 3-х осіб, нелегально ув`язнити ОСОБА_8 .

Так, невстановлені військовослужбовці зфрф, на виконання наказу командира артилерійського взводу козачої бригади «Дон» ОСОБА_6 , із застосуванням фізичної сили, здійснили нелегальне ув`язнення ОСОБА_8 , якого фізично примусили підкоритись їх волі, під час затримання зав`язали йому знайденими в будинку тканинними мотузками руки, голову та обличчя таким чином, щоб лишити останнього можливості бачити.

У подальшому, невстановлені військовослужбовці зфрф за наказом командира ОСОБА_6 , погрузили ОСОБА_8 , до кабіни автомобіля КАМАЗ, на якому транспортували до невстановленого на теперішній час досудовим розслідуванням місця на території Херсонського області, з метою його подальшого катування, в якому він знаходився щонайменше 6 днів до 29.08.2022.

Так, за час перебування потерпілого у неустановленому місці нелегального ув`язнення невстановлені військовослужбовці зс рф своїми умисними діями, які виразились у нелегальному ув`язненні (порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) із заподіянням фізичних (побоїв та тілесних ушкоджень)та психологічних страждань (погроза вбивством) потерпілому ОСОБА_8 , здійснюючи катування (жорстоке поводження з цивільним населенням), вчинили порушення законів та звичаїв війни.

Після чого, у подальшому у невстановлений час, але не пізніше 29.08.2022, невстановлені військовослужбовці зфрф вивезли та залишили частково роздягненого, без документів та грошей, потерпілого ОСОБА_8 з численними тілесними ушкодженнями на дорозі поблизу м. Херсон, тим самим вчинили відносно останнього нелюдяне поводження (жорстоке поводження з цивільним населенням).

Окрім того, 02.09.2022, у денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, командир артилерійського взводу козачої бригади «Дон» ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю разом з іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням особами - військовослужбовцями зфрф, прибули за місцем мешкання цивільної особи ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 ,яка військовослужбовцем Збройних Сил України та інших військових формувань України не була, участі в активних бойових діях не приймала, перебувала під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 було достеменно відомо.

В силу займаної посади командира вищевказаного зфрф, ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, віддав усний наказ невстановленим на цей час досудовим розслідуванням військовослужбовцям зфрф, що прибули з ним у кількості не менше 6-ти осіб, нелегально ОСОБА_10 .

Так, невстановлені в ході досудового розслідування військовослужбовці зфрф, на виконання наказу командира артилерійського взводу козачої бригади «Дон» ОСОБА_6 , за місцем проживання ОСОБА_9 , із застосуванням фізичної сили, здійснили її нелегальне ув`язнення, під час якого фізично примусили її підкоритись їх волі, під час затримання надягли на руки металеві кайданки (спецзасоби), зав`язали їй знайденим в будинку рушником голову та обличчя таким чином, щоб останню лишити можливості бачити.

У подальшому, невстановлені військовослужбовці зс рф, вивели ОСОБА_9 з її будинку за вказаною адресою, та фізично із застосуванням насильства погрузили до відсіку автомобіля для перевезення людей (марка автомобіля досудовим розвідуванням не встановлена), на якому транспортували до приватного будинку одного з місцевих мешканців АДРЕСА_2 , (точної адреси досудовим розвідуванням не встановлено).

Після чого, перебуваючи у вищевказаному будинку помістили ОСОБА_9 на стілець, прикувавши її до нього за допомогою металевих кайданок, позбавивши таким чином останню можливості рухатися та у такому положенні залишили її на всю ніч.

У подальшому, 03.09.2022 у ранковий час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені військовослужбовці зфрф, із застосуванням насильства погрузили нелегально ув`язнену за наказом ОСОБА_6 . ОСОБА_9 із зав`язаним обличчям та скріпленими металевими кайданками руками за спиною, до багажного автомобілю типу «позашляховик», на якому перевозили її по АДРЕСА_1 , після чого із застосуванням насильства перемістили нелегально ув`язнену ОСОБА_9 до багажного відділення іншого легкового автомобіля, на якому возили останню в вищеописаному положенні на протязі дня по території Кінбурнської коси, після чого транспортували на територію Херсонської області, де у невстановленому досудовим розслідуванням місці, тримали у неналежних умовах (без води і їжі та ін.) - сім днів до 09.09.2022 (нелюдяне поводження).

Так, за час перебування потерпілої у невстановленому місці нелегального ув`язнення невстановлені військовослужбовці зс рф своїми умисними діями, які виразились у нелегальному ув`язненні (порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) із заподіянням психологічних страждань (погроза вбивством) потерпілій ОСОБА_9 , здійснюючи катування (жорстоке поводження з цивільним населенням), вчинили порушення законів та звичаїв війни.

Після чого, у подальшому у невстановлений час 09.09.2022 невстановлені військовослужбовці зфрф, вивезли та залишили потерпілу ОСОБА_9 на території Кінбурнської коси за 3 км від с. Покровка, тим самим вчинили відносно останньої нелюдяне поводження.

З огляду на те, що вказані події мали місце на території, що перебуває під контролем зс рф, а потерпілі були цивільними особами, що перебували під захистом відповідно до ст. 4 Женевської конвенції IV, дії командира артилерійського взводу козачої бригади «Дон» ОСОБА_6 на віддання наказу невстановленим військовослужбовцям зс рф на нелегальне ув`язнення потерпілих, про яких згадано вище, є серйозними порушеннями цієї Конвенції відповідно до ст. 147 цієї Конвенції. Таким чином, ці дії є порушеннями законів та звичаїв війни.

14.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України

У передбачений законом спосіб повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликався 20, 21, 22 лютого 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Миколаївській області. Підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Беручи до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій зс рф території України, а також те, що останній неодноразово викликався до органу досудового розслідування, шляхом публікації повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_6 21.03.2024 оголошений в розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являється, про причини своєї неявки не повідомляє, слідчий просить про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, пославшись на обставини, у ньому викладені.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Вислухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, зокрема, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Пунктом 20-1 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України визначено, що тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій ст. 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 5 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, підтверджується даними:

-заяви ОСОБА_8 від 07.06.2022 про визнання його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0002028;

-протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 (із застосуванням відеозапису) від 07.06.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 07.06.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_12 (із застосуванням відеозапису) від 01.11.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (із застосуванням відеозапису) від 07.11.2023;

-протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками (із застосуванням відеозапису) за участю потерпілого ОСОБА_8 від 08.11.2023;

-протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками (із застосуванням відеозапису) за участю свідка ОСОБА_11 від 08.11.2023;

-протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками (із застосуванням відеозапису) за участю свідка ОСОБА_13 від 13.11.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (із застосуванням відеозапису) від 13.12.2023;

-протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками (із застосуванням відеозапису) за участю свідка ОСОБА_14 від 13.12.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_15 (із застосуванням відеозапису) від 13.12.2023;

-протоколу про проведення пред`явлення для впізнання за фотознімками (із застосуванням відеозапису) за участю свідка ОСОБА_15 від 13.12.2023;

-протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 (із застосуванням відеозапису) від 13.11.2023;

-протоколу огляду від 27.12.2023;

-протоколу огляду сайту від 27.10.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_16 (із застосуванням відеозапису) від 24.10.2023.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

14.02.2024 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаними до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 20, 21, 22 лютого 2024 року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 21.03.2024 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами рф території України, у зв`язку з чим забезпечити явку останнього для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, віддав наказ невстановленим військовослужбовцям на нелегальне ув`язнення потерпілих, чим серйозно порушив вимоги Женевської конвенції IV, що є порушенням законів та звичаїв війни, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ймовірно вчинений ним особливо тяжкий злочини, виїхавши на тимчасово окуповану територію України, за викликом слідчого у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про необхідність його прибуття до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України, неодноразово не з`явився, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного, а відтак, і задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 135, 139, 297-1, 297-5, п. 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 20.03.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1