Справа № 203/1348/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000562,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000562.

Перевіривши доводи клопотання та дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено та вбачається з долучених до нього матеріалів, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000562, відомості про яке внесено до ЄРДР 28.12.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.369-2 КК України, за фактом одержання неправомірної вигоди заступником командира 1 батальйону по роботі з особовим складом ВЧ № НОМЕР_1 НГУ майором ОСОБА_4 .

В рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді 25.03.2024 року було проведено обшук на території пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального обєднання Національної гвардії України, під час якого, поміж іншого, було вилучено мобільних телефон Xiaomi Redmi Note 11S, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , яким користувався та який належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 25.03.2024 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом.

Посилаючись на те, що спілкування щодо надання неправомірної вигоди , у т.ч., здійснювалось під час телефонних розмов та приватними повідомленнями за допомогою окремих додатків, в зв`язку із чим вилучений телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, що останній потребує додаткового вивчення з метою отримання додаткових доказів злочинної діяльності, слідчий у поданому клопотанні просив накласти арешт на вилучений у ОСОБА_4 під час обшуку мобільний телефон.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що згідно ч.7 ст.236 КПК України під час обшуку слідчий, прокурор має право, крім іншого, вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Отже не є тимчасово вилученим майном вилучені під час обшуку речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

З ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.03.2024 року у справі №203/1348/24, провадження №1-кс/0203/1087/2024, вбачається, що останньою було надано дозвіл на проведення обшуку на території пункту постійної дислокації Військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення, окрім іншого, мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує висновки Європейського Суду з прав людини у п.п.108,109,111 рішення від 30.01.2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява №28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордеру на обшук слід виходити із специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилань на тип предметів, що підлягають вилученню.

Таким чином, вилучений в ході обшуку мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 та перебував в його користуванні, відноситься до переліку речей, стосовно яких ухвалою слідчого судді від 21.03.2024 року прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку, а тому останній не є тимчасово вилученим майном відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України та не потребує подальшого додаткового судового рішення про арешт.

За обставинами та характером вчинення кримінального правопорушення, вилучений мобільний телефон відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, визнано такими постановою слідчого від 25.03.2024 року та, як майно, вилучено на підставі судового рішення, у відповідності до ч.2 ст.100 КПК України підлягає збереженню у сторони кримінального провадження.

В зв`язку з цим, в задоволенні клопотання про арешт цього майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,100,171,172,175,236,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000562 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1