печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в межах кримінального провадження № 0000112 від 20.01.2020,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в межах кримінального провадження № 0000112 від 20.01.2020.

Вивчивши матеріали скарги, встановлено, що заявник просить:

«1. Зобов`язати Керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000112 від 20.01.2020р, у передбачений ст.220 КПКУ, 3-денний строк, з моменту отримання тексту ухвали, розглянути скаргу ОСОБА_4 від 06.03.2024р. №1/1-112 в строк не більше трьох днів з моменту отримання і задовольнити її за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду скарги повідомити особу, яка подала скаргу. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй.»

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; про закриття кримінального провадження; про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; про відмову у визнанні потерпілим; про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, а також повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру та рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки. Даний перелік, визначений КПК України, є вичерпним.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відповідно до ст. 220 Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відтак, вимоги заявника, в яких він просить «зобов`язати Керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000112 від 20.01.2020р, у передбачений ст.220 КПКУ, 3-денний строк, з моменту отримання тексту ухвали, розглянути скаргу ОСОБА_4 від 06.03.2024р. №1/1-112 в строк не більше трьох днів з моменту отримання і задовольнити її за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду скарги повідомити особу, яка подала скаргу. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй», не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу, а скарга не є клопотанням про виконання процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в межах кримінального провадження № 0000112 від 20.01.2020.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1