Єдиний унікальний номер справи 185/2109/24
Провадження № 1-кп/185/648/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі судових засідань в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 0000035 від 05.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, радіотелефоніста мінометного взводу 1 мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, -

за участі

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді радіотелефоніста мінометного взводу 1 мінометної батареї механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 04 січня 2024 року, близько 19.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де вступив у словесну суперечку із колишньою дружиною, свідком ОСОБА_7 . У цей час з вищезазначеного будинку вийшов потерпілий ОСОБА_5 , який, почувши нецензурні висловлювання в бік свідка ОСОБА_7 , вирішив зробити зауваження раніше знайомому, обвинуваченому ОСОБА_3 . Так, на ґрунті неприязних відносин у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи біля хвіртки домоволодіння, стоячи обличчям до обличчя потерпілого ОСОБА_5 , лівою рукою взяв за одяг останнього, наблизив його до себе та кулаком правої руки наніс один удар в область нижньої щелепи зліва потерпілому ОСОБА_5 , після чого останній впав на землю та втратив свідомість. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, діючи з єдиним умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , завдав ще не менше 3 ударів ногами та кулаками рук по тілу та голові останнього. В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, косого перелому правої гілки нижньої щелепи з мінімальним зміщенням, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця та садна нижньої щелепи ліворуч, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день);

- синців у поперековій ділянці ліворуч, передньо - внутрішньої поверхні лівого стегна у проекції верхньої третини, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав частково, суду пояснив, що раніше проживав разом з дружиною, свідком ОСОБА_7 та сином за адресою: АДРЕСА_1 . В 2023 році шлюбні відносини з дружиною фактично були розірвані, він проходив військову службу, переїхавши від дружини та сина. 04.01.2024 року йому зателефонував син та попрохав, щоб він привіз йому піцу. Коли він приїхав до сина за адресою колишнього проживання, почав йому телефонувати, але його номер був заблокованим. На вулицю вийшла його колишня дружина ОСОБА_7 . Він попрохав у неї, щоб до нього вийшов син, але остання відмовила. З будинку вийшов потерпілий ОСОБА_5 , з яким він був раніше знайомим. Йому було невідомо в цей час, що у потерпілого з його колишньою дружиною вже були стосунки. Потерпілий ОСОБА_5 вийшов до нього за хвіртку та намагався вдарити, замахнувся ногою. У відповідь він завдав йому 3-4 удари. Потім вони схопили один одного та тримали за плечі, він не пригадує яким чином спричинив удару потерпілому збоку в обличчя, від чого останній впав та почав симулювати, що йому зле. ОСОБА_8 між ними припинилась, коли дружина їх розборонила. Вважає, що тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, утворились під час виконання ним професійних обов`язків на шахті. На час інкримінованих подій він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 04.01.2024 року близько 19.00 год. він перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , бо має стосунки зі свідком, ОСОБА_9 . Перебуваючи всередині, він почув нецензурну лайку на подвір`ї. Коли він вийшов з приміщення, то побачив на вулиці обвинуваченого ОСОБА_3 , зробив йому зауваження. Проте обвинувачений перебував у неадекватному стані, накинувся на нього, почав бити ногами. Він намагався оборонятись, однак обвинувачений ОСОБА_3 витягнув його з подвір`я, та вдарив. Що відбувалось далі, він не пригадує, оскільки втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то вже приїхали поліцейські та швидка допомога. Його відвезли до лікарні, де зафіксували побої. Зі слів ОСОБА_9 йому відомо, що під час конфлікту обвинувачений йому погрожував, обвинувачений його бив в область пахви, голови. ОСОБА_3 спричинив йому перелом щелепи, внаслідок чого погано розмовляє. Він не наносив тілесні ушкодження обвинуваченому. При визначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 під час допиту повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 перебувала у шлюбі, який було розірвано. В період шлюбу в них народилась спільна дитина. Вона змінила прізвище після розлучення. Після припинення шлюбних відносин з обвинуваченим в неї склались стосунки з потерпілим ОСОБА_5 , який став приходити до її будинку. 04.01.2024 року до неї підійшов син та повідомив, що йому дзвонив батько (обвинувачений ОСОБА_3 ) та повідомив, що йому привезе піцу. Оскільки була пізня година, тому вона залишила сина вдома, а сама вийшла на подвір`я. Біля хвіртки вона побачила, що приїхало таксі, з якого вийшов її колишній чоловік, обвинувачений ОСОБА_3 . Він почав кричати і висловлюватися нецензурною лайкою на її адресу. Вона відчула від обвинуваченого запах алкоголю. В цей час з будинку вийшов потерпілий ОСОБА_5 підійшов до хвіртки та зробив обвинуваченому зауваження. ОСОБА_3 зняв куртку та сказав: «а і ти тут!» Обвинувачений намагався вдарити ногою потерпілого, але ОСОБА_5 відбив своєю ногою цей удар. Тоді ОСОБА_3 схопив потерпілого за одяг, потягнув до себе та здійснив один удар рукою в область голови ОСОБА_5 , від якого потерпілий впав, став хрипіти, був без свідомості. Після чого обвинувачений не зупинився та продовжив наносити потерпілому декілька ударів ногами в область тулуба, начебто жбурляючи, переміщаючись по півколу біля потерпілого, який лежав на землі. Вона весь час намагалась заспокоїти обвинуваченого ОСОБА_3 , але він не реагував, продовжував свої дії, вдаривши її, від чого вона впала на машину таксі. Вона прохала водія таксі, щоб він викликав поліцію, але водій не відреагував, тому вона побігла в дім за мобільним телефоном та сама викликала поліцейських та швидку допомогу. Вибігши, вона намагалась привести до тями потерпілого, злякалась непритомного стану, ОСОБА_5 ніяк не реагував. В цей момент ОСОБА_3 спричиняв 5-6 ударів кулаками в область пахви ОСОБА_5 , роблячи це з жорстокістю, цілеспрямовано, при цьому кажучи, що таким чином потерпілий не зможе жити повноцінно половим життям. Почувши, що вона викликала поліцію, обвинувачений припинив свої дії, сів в таксі та поїхав з місця події. До приїзду швидкої потерпілий прийшов до тями, і вона завела його в дім. В той вечір ОСОБА_5 ніяких протиправних дій відносно обвинуваченого не чинив, тілесні ушкодження йому не спричиняв, нецензурних висловів чи образ в бік ОСОБА_3 не висловлював. Після бійки вона побачила на обличчі у потерпілого припухлості, почервоніння в області ока, на лобі була зчесана шкіра. Ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого до бійки з обвинуваченим не було.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту повідомив, що в день подій знайомий обвинуваченого попросив його відвезти ОСОБА_3 . Він забрав обвинуваченого від піцерії та повіз в район «Підворки» на адресу, яку вказав ОСОБА_3 . Приїхавши до домоволодіння, він зупинився біля входу неподалік від хвіртки. Обвинувачений вийшов та зайшов на подвір`я. Він почув сварку, жіночий голос, після чого з хвіртки спиною вийшов обвинувачений, а за ним невідомий чоловік, як пізніше з`ясувалось потерпілий. Чоловіки стали битись, але хто кого бив та куди приходились удари він не розгледів, оскільки біля подвір`я було темно. Він побачив, що потерпілий впав на землю, не виключає, що це було в результаті удару обвинуваченого. Турбуючись за автомобіль, він від`їхав від подвір`я та зупинив автомобіль по дорозі, місце злочину залишилося в нього позаду. Він не бачив, що відбувалось між обвинуваченим та потерпілим в цей час. Він лише чув, що до нього зверталась жінка, яка просила викликати швидку допомогу. Він не відреагував, вважав, що чоловіки між собою самостійно повинні розібратись. Через дві хвилини в автомобіль сів обвинувачений, та вони поїхали. ОСОБА_3 сказав, що потерпілому вже викликали швидку. Обвинувачений повідомив, що він привіз дитині піцу, а в цей момент у його дружини був потерпілий, тому і відбулась бійка. Ознак сп`яніння у ОСОБА_3 він не помітив.

Крім наведених показань потерпілого та свідків провадження, судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення:

- витяг з ЄРДР про кримінальне провадження №0000035 від 05.01.2024 року, згідно з яким слідчим Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КК України, за фактом нанесення 04.01.2024 року близько 19.00 год. обвинуваченим ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , - потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забоїв, гематоми лівої половини обличчя, перелому нижньої щелепи справа, крововиливу лівого ока /а.п.30/;

- постанова про визначення групи слідчих від 05.01.2024 року, якою доручено проведення досудового розслідування слідчим СВ Павлоградського РВП в даному кримінальному провадженні / а.п.31/;

- письмова заява потерпілого ОСОБА_5 від 04.01.2024 року за фактом спричинення йому 04.01.2024 року близько 19.20 год. обвинуваченим ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , - тілесних ушкоджень /а.п.32/;

- протокол огляду місця події від 20.01.2024 року, відповідно до якого із застосуванням фотоапарату слідчим була оглянута ділянка місцевості прилегла територія до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - була зафіксована обстановка ззовні біля хвіртки та воріт подвір`я, де було вчинено злочин. Під час огляду ніяких слідів злочину не було виявлено та не вилучено / а.п.33-35/;

- висновок експерта №9 від 08.01.2024 року за результатами судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 . Так, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, косого перелому правої гілки нижньої щелепи з мінімальним зміщенням, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця та садна нижньої щелепи ліворуч, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день);

синців у поперековій ділянці ліворуч, передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна у проекції верхньої третини, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи кількість та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_5 було спричинено не менше чотирьох травмуючи дій тупого твердого предмету. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень та ступень ознак їх загоєння, можливо припустити, що дані тілесні ушкодження утворилися 04.01.2024 року /а.п.36-37/;

- протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 від 20.01.2024 року, проведення якого фіксувалось на відеокамеру. Під час слідчої дії потерпілий відтворив механізм нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, який мав місце 04.01.2024 року близько 19.00 за адресою: АДРЕСА_1 , - та пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 лівою рукою схопив його за куртку та, підтягнувши до себе ближче, кулаком правої руки вдарив в область щелепи зліва. Внаслідок удару він втратив свідомість, прийшов до тями, вже коли приїхали працівники поліції та швидка допомога /а.п. 38-40/.

Висновок експерта від 22.01.2024 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 не суперечить механізму їх спричинення, зазначеному потерпілим в ході проведення слідчого експерименту за його участі /а.п.41-42/.

Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 20.01.2024 року, згідно з яким свідок, знаходячись біля подвір`я будинку буд. АДРЕСА_1 , відтворила на статистові механізм спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому, який вона побачила. Так, свідок показала, що обвинувачений ОСОБА_3 04.01.2024 року о 19.00 год. приїхав на таксі та привіз піцу для дитини. Оскільки на вулиці було темно, вона сама вийшла, щоб забрати цю піцу. Вона побачила, що з машини вийшов обвинувачений, він негативно був налаштований до неї та почав голосно висловлювався нецензурною лайкою на її адресу. В цей час на подвір`я вийшов потерпілий ОСОБА_5 . Коли обвинувачений його побачив, то зняв з себе куртку та голосно почав йому кричати, щоб той підійшов ближче до хвіртки. Вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_3 правою ногою замахнувся в бік потерпілого ОСОБА_5 , у відповідь потерпілий також пнув ногою обвинуваченого. Після чого, обвинувачений, стоячи обличчям до обличчя потерпілого лівою рукою взяв його за перед куртки та правою рукою наніс один удар в область щелепи, від чого ОСОБА_5 впав на землю спиною. В цей момент обвинувачений ОСОБА_3 почав бити та штовхати ногами по тілу потерпілого, не менше 10 разів. Весь час потерпілий хрипів, йому було зле. Вона пішла в дім за мобільним телефоном, коли вийшла назад, то намагалась привести ОСОБА_12 до тями, а обвинувачений в цей час не менше 5 разів наніс потерпілому удари кулаком в область пахви. Вона прохала водія таксі, який привіз обвинуваченого ОСОБА_3 , щоб він викликав працівників поліції /а.п.43-45/.

Висновок експерта від 22.01.2024 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 не суперечить механізму їх спричинення, зазначеному свідком ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участі /а.п.46-47/.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 про часткове визнання своєї провини з показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України, тому покладені в основу вироку.

Так, показання обвинуваченого про те, що він спричинив удари потерпілому під час оборони, а виявлені тілесні ушкодження середньої тяжкості у потерпілого ОСОБА_5 виникли на роботі під час виконання останнім своїх професійних обов`язків, були спростовані в суді:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , в яких останній зазначив, що тілесні ушкодження середньої тяжкості в нього виникли саме в результаті протиправних дій обвинуваченого під час бійки 04.01.2024 року. В цей день він вийшов з будинку свідка, яка є колишньою дружиною обвинуваченого, та зробив лише зауваження ОСОБА_3 . Після чого саме обвинувачений став провокувати бійку, намагався першим вдарити ногою потерпілого, від чого останній зміг відбитися, а після цього ОСОБА_3 витягнув за подвір`я потерпілого та здійснив удар кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_5 втратив свідомість. Подальше побиття відбувалось, коли потерпілий був без свідомості, тому потерпілий фізично не міг вчиняти активних дій, від яких би обвинувачений захищався;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка змінила прізвище з ОСОБА_14 після розлучення з обвинуваченим. Даний свідок була очевидцем інкримінованих подій та вказала, що ініціатором побиття потерпілого став її колишній чоловік, обвинувачений ОСОБА_3 , який спочатку із-за неприязних стосунків став висловлюватись нецензурною лайкою в її бік, що стало причиною виходу потерпілого з будинку та справедливих зауважень з боку останнього на адресу обвинуваченого. Після цього обвинувачений намагався першим вдарити ногою потерпілого, від чого ОСОБА_5 зміг відбитись. Після цього обвинувачений схопив за одяг потерпілого, витягнув на вулицю та вдарив кулаком в область обличчя, від чого ОСОБА_5 втратив свідомість та впав на землю. В подальшому саме обвинувачений продовжив наносити удари кулаками та ногами потерпілому, який був без свідомості, спричиняючи їх по тулубу та нижніх кінцівках. Лише після виклику поліції та швидкої обвинувачений припинив свої дії;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , в яких останній зазначив, що під час конфлікту обвинувачений ударив потерпілого, від чого останній впав. Після чого він не бачив, що відбувалось між обвинуваченим та потерпілим, оскільки на автомобілі від`їхав подалі, турбуючись за автомобіль. При цьому жінка, яка була в момент конфлікту, просила викликати швидку;

- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , згідно з яким у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження на голові, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, на тулубі та нижніх кінцівка, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. При цьому експерт зазначив, що потерпілому ОСОБА_5 було спричинено не менше чотирьох травмуючи дій тупого твердого предмету та підтвердив, що виникнення виявлених тілесних ушкоджень відбулось в день інкримінованих обвинуваченому подій;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 , під час якого потерпілий відтворив механізм спричинення обвинуваченим йому одного удару кулаком правої руки в область щелепи зліва, внаслідок чого він втратив свідомість, аналогічний тому, який був повідомлений потерпілим в судовому засіданні;

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , яка на місці злочину показала на статистові, як обвинувачений, стоячи обличчям до обличчя потерпілого, лівою рукою взяв його за перед куртки та правою рукою наніс один удар в область щелепи, від чого ОСОБА_5 впав на землю спиною та знепритомнів. Потім обвинувачений ОСОБА_3 почав бити та штовхати ногами по тілу потерпілого, не менше 10 разів. Коли вона намагалась привести ОСОБА_12 до тями, обвинувачений в цей час не менше 5 разів наніс потерпілому удари кулаком в область пахви;

- висновками експерта за результатами проведення додаткових судово-медичних експертиз, відповідно до яких механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 не суперечить механізму їх спричинення, зазначеному потерпілим та свідком ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за їх участі.

У зв`язку з викладеним показання потерпілого, свідків, протоколи слідчих дій та висновки експертів покладені в основу вироку.

Зазначені вище докази спростовують перебування обвинуваченого в стані необхідної оборони, під час якої останній спричинив удари потерпілому. Перелічені докази логічні та послідовні, доповнюють один одного та в сукупності приводять до висновків, що обвинувачений, побачивши потерпілого, та розуміючи, що останній перебуває у відношеннях з його колишньою дружиною, на ґрунті неприязних відносин, умисно 04.01.2024 року спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Щодо заперечень обвинуваченого про перебування його в момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння суд зазначає наступне.

На стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого в момент інкримінованих подій прямо вказала свідок ОСОБА_10 , на неадекватний став обвинуваченого вказував і сам потерпілий під час допиту.

Норми кримінального процесуального законодавства України не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів, а тому доводи обвинуваченого про те, що факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта або іншими документами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, не ґрунтуються на положеннях процесуального закону. Аналогічний висновок викладений ВС в постанові від 11.02.2020 у справі № 643/20474/15-к (провадження № 51-8622км18).

Тому стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого в момент вчинення злочину був зазначений в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним. Дана обставина була вказана прокурором в фактичних обставинах кримінального провадження в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого суд розцінює способом захисту від висунутого обвинуваченого та спробою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії нетяжких злочинів; ступінь негативних наслідків та стану здоров`я потерпілого, думки потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також відсутність будь-якого каяття у вчиненому.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Зазначене прокурором в судових дебатах алкогольне сп`яніння як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не може визнати такою, оскільки дана обставина не була зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті серед обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Суд розглядає кримінальне провадження лише в межах висунутого обвинувачення, тільки прокурор може змінити обвинувачення, якщо воно погіршує становище обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе при призначенні йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Після набрання вироком законної сили затримати ОСОБА_3 та направити для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 для відбуття призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1