ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

м. Київ

справа № 695/1349/22

провадження № 51-6434км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання засудженого захисника прокурора законного представника потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянув у закритому судовому засіданні касаційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чорнобай Черкаської області, жителя АДРЕСА_1

на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року.

Обставини справи

1. Оскарженим вироком ОСОБА_5 засуджено за частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк 8 років.

2. Суд визнав доведеним, що 01 січня 2022 року близько 03:00 засуджений, перебуваючи у своєму автомобілі разом із завідомо для нього неповнолітньою ОСОБА_9 , зупинившись між селами Червонохиженці та ІркліївЗолотоніського району Черкаської області, вступив з нею проти її волі в статеві відносини, заподіявши легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3. Черкаський апеляційний суд оскарженою ухвалою залишив вирок без змін.

Вимоги і доводи касаційної скарги

4. Захисник, посилаючись на пункти 1 та 2 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати оскаржені рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

5. Захист вважає, що винуватості засудженого не доведено, суди здійснили судовий розгляд неповно, не надали належної оцінки доказам, неправильно встановили фактичні обставини справи і постановили рішення, що не відповідають вимогам статті 370 КПК.

6. Доводи сторони захисту зводяться до такого:

- порушено правило територіальної підсудності;

- не доведено факту вагінального проникнення, оскільки не досліджено експертним шляхом фізіологічного стану геніталій засудженого;

- показання потерпілої є непослідовними та суперечливими;

- не доведено, що автомобіль зупинився в місці, вказаному потерпілою;

- не спростовано, що тілесні ушкодження могли бути спричинені потерпілою або іншими особами;

- не враховано, що потерпіла могла забруднити одяг, перебуваючи в автомобілі.

7. Також захист вважає, що апеляційний суд порушив право засудженого на захист, оскільки провів засідання в режимі відеоконференції без відповідного клопотання. Крім того цей суд не дав належної оцінки зазначеним порушенням, безпідставно відмовив у повторному дослідженні окремих доказів, тому його ухвала не відповідає вимогам статті 419 КПК.

8. Прокурор надав Суду письмові заперечення на скаргу сторони захисту.

Позиції учасників касаційного розгляду

9. Захисник та засуджений у судовому засіданні підтримали доводи касаційної скарги, а прокурор та законний представник потерпілої заперечили проти її задоволення та просили залишити оскаржені рішення без зміни.

10. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

11. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, Суд дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню.

12. Частиною 2 статті 433 КПК передбачено, що касаційна інстанція переглядає рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питання про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення Суд керується статтями 412-414 КПК. Проте за наявності відповідних доводів сторони кримінального провадження Суд здійснює перевірку того, чи додержалися суди процесуальної вимоги про доведення винуватості поза розумним сумнівом.[1]

Щодо доведності винуватості

13. Сторона захисту більшою частиною не погоджується з висновками про факти справи, зроблені судами на підставі оцінки доказів, однак у силу положень статей 433, 438 КПК оцінка фактів справи є перш за все завданням судів попередніх інстанцій.

14. Суд першої інстанції зробив висновки щодо обставин справи на підставі аналізу сукупності доказів: показань засудженого, який не заперечив, що перебував наодинці з потерпілою в машині певний час, потерпілої, яка послідовно стверджувала, що засуджений вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, свідків, які підтвердили, що потерпіла поїхала разом із засудженим в автомобілі, і, повернувшись, була дуже схвильована, плакала, казала, що її зґвалтував засуджений.

15. Суд також взяв до уваги висновки судових експертиз, зміст яких детально відображено у вироку. Зокрема, за висновком експерта № 05-8-01/1 у потерпілої виявлено рану промежини та розриви дівочої перетинки, що доводить факт проникнення в її тіло, а висновками судових молекулярно-генетичних експертиз № СЕ-19-22/6539-БД та № СЕ-19-22/6549-БД встановлено збіг генетичних ознак виявлених на її куртці та в салоні автомобіля слідів сперми із зразками крові засудженого.

16. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів висновок суду про те, що сукупність цих доказів доводить факт вчинення засудженим дій сексуального характеру за встановлених обставин.

17. Висловлені стороною захисту припущення щодо інших обставин отримання потерпілою тілесних ушкоджень при відсутності будь-яких підтверджень таких обставин не можуть бути підставою для розумного сумніву у доведеності версії обвинувачення.

18. З огляду на те, що зґвалтування відбулось в салоні машини, визначення точного місця на дорозі, на якому автомобіль зупинився, не має вирішального значення для доведеності винуватості засудженого.

19. Суд не вважає переконливим висловлений стороною захисту довід, що здатність засудженого до генітального контакту з потерпілою залишилася недослідженою. Засуджений ніколи не заперечував таку свою здатність, і сторона захисту не послалася на будь-які обставини, які ставлять її під сумнів, тому Суд погоджується з тим, що в цій справі не було необхідності призначати судові експертизи для встановлення цієї обставини.

20. Також наявність слідів сперми лише на зовнішній частині куртки не суперечить версії сторони обвинувачення.

21. Підстав вважати, що потерпіла мала намір обмовити засудженого в ході судового розгляду не встановлено, не наведено таких і в касаційній скарзі сторони захисту.

22. Також суд у вироку детально спростував заперечення сторони захисту щодо фізичної неможливості вчинити зґвалтування на задньому сидінні автомобіля через будову тіла обвинуваченого, обставин вилучення речового доказу - куртки потерпілої, невстановлення точного часу вчинення злочину.

23. Доводи касаційної скарги не дають Суду підстав ставити під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо фактичних обставин справи та доведеності винуватості засудженого.

Щодо інших доводів

24. Сторона захисту вважає, що кримінальне провадження мав розглядати Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області, оскільки досудове розслідування проводилося слідчими СВ Золотоніського РВП і рішення на цій стадії ухвалювались слідчими суддями Золотоніського міськрайонного суду.

25. За загальним правилом, визначеним частиною 1 статті 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

26. Відповідно до обвинувального акта місцем вчинення кримінального правопорушення є автодорога між населеними пунктами Червонохиженці та Іркліїв, що відноситься до територіальної юрисдикції Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

27. Черкаський апеляційний суд діяв відповідно до вимог процесуального закону, передавши кримінальне провадження ухвалою від 30 червня 2022 року до Чорнобаївського районного суду. Відповідно до частини 5 статті 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються, тому Чорнобаївський районний суд розглянув цю справу згідно з правилами КПК.

28. Суд також відхиляє довід про порушення прав засудженого у зв`язку з проведенням апеляційного розгляду в режимі відеоконференції. Частиною 2 статті 336 КПК передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. Заперечення учасника проти дистанційного провадження можуть не прийматися до уваги, якщо розгляд проводиться в умовах воєнного стану. З огляду на це проведення апеляційного розгляду за участі ОСОБА_5 в режимі відеоконференції узгоджується з приписами частини 2 статті 336 КПК. ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду висловлював свою позицію щодо апеляційних скарг, виступав в судових дебатах та з останнім словом.

Узагальнення

29. Суд переконався, що висновок про винуватість засудженого підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, оціненими відповідно до статті 94 КПК з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття рішення.

30. Апеляційний суд провів розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону і погодився з висновками суду першої інстанції, надавши умотивовані відповіді на всі аргументи, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, які переважно повторюються в касаційній скарзі захисника. Зміст ухвали відповідає вимогам статті 419 КПК.

31. Таким чином, Судом не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, а тому Суд вважає, що касаційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 травня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Постанови від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, https://reyestr.court.gov.ua/Review/75286445; від 23 квітня 2024 року у справі № 149/2842/18, https://reyestr.court.gov.ua/Review/118689068; від 22 травня 2024 року у справі № 520/13315/13-к, https://reyestr.court.gov.ua/Review/119331708