КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження заапеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням іспитовим строком на один рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком суду, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, за невстановлених обставин ОСОБА_6 у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб - канабіс масою 9,49 г, який став незаконно зберігати без мети збуту по місцю свого проживання по АДРЕСА_2 , після чого в період часу з 10.32 годин до 11.27 годин 25.08.2023р. в ході проведення обшуку по АДРЕСА_2 працівниками поліції було виявлено та вилучено вищевказаний наркотичний засіб - канабіс масою 9,49г, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року змінити в частині призначеного покарання через його суворість та призначити ОСОБА_6 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 - щире каяття та встановлено, що обставин, які згідно з ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Проте, на думку захисника, при ухвалені оскаржуваного вироку судом першої інстанції несправедливо було призначене покарання у виді обмеження волі, оскільки ОСОБА_6 було вчинено кримінальний проступок, який не несе великої суспільної небезпеки.

Також, судом не було в достатній мірі враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає з цивільною дружиною, має власний бізнес - ФОП ОСОБА_8 , не веде антисоціального способу життя, має позитивні характеристики, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження містять в собі протокол допиту підозрюваного та заяву, в яких ОСОБА_6 просив призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки він є фізичною особою-підприємцем і має матеріальну змогу сплатити штраф, призначений йому в якості покарання за вчинений кримінальний проступок.

Всі наведені вище обставини, на думку захисника, давали підстави суду першої інстанції призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, яке було б необхідним, достатнім, а головне справедливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, та в апеляційній скарзі захисника не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого і кваліфікація його дій за ч. ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його ставлення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Водночас, призначаючи ОСОБА_6 найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі, суд не вмотивував свого висновку щодо виду покарання, хоча був зобов`язаний зробити це, зважаючи на те, що санкцією вказаної статті, окрім покарання у виді обмеження волі, передбачені менш суворі покарання у виді штрафу, виправних робіт та арешту.

Приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що покарання у виді обмеження волі, призначене ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є занадто суворим.

Зокрема, суд першої інстанції послався на фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, проте не врахував цих обставин та особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального проступку і згідно з матеріалами провадження діями обвинуваченого не завдано шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчинених ним діях.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 65 КК України, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу.

При цьому, визначаючи розмір штрафу, колегія суддів не може задовольнити прохання захисника щодо призначення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки апелянт не навів в апеляції переконливих доводів щодо розміру штрафу, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 розмір штрафу необхідно визначити в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, але не у мінімальному розмірі, як про це прохає апелянт.

Отже, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 підлягає зміні з пом`якшенням покарання до покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити і пом`якшити покарання до штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 756/17100/20

Провадження № 11-кп/824/176/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач ОСОБА_1