Провадження №1-кс/127/7812/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023.

Заявник вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки слідчим було порушено вимоги ч. 2 ст. 9 і ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 просив скасувати вищевказану постанову слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду уточнену скаргу, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, оскільки досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, факт вчинення кримінального правопорушення не встановлено.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При дослідженні матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_4 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_6 . Зі змісту заяви: «до Вінницької окружної прокуратури 15.02.2023 надійшла заява ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 використовуючи довірливі відносини із останнім, шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом заволодів його майном. ОСОБА_4 в заяві вказує, що передав ОСОБА_6 два швейцарських годинники «Патек Філіп» та «Бригет», а також 05.04.2012 під розписку надав в заставу годинник « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який оцінено в 10 000 доларів США. Після чого з 2011 року відмовляється повертати вказані годинники, один з яких , яких є антикварним. Розписок про передачу вказаних годинників у ОСОБА_4 немає, оскільки довіряв ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_6 , який повідомив, що в 2011 році він позичив ОСОБА_4 63000 доларів США, що підтверджено розписками, в яких вказано строк їх повернення. Оскільки грошові кошти не були повернуті ОСОБА_6 звернувся до суду.

Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області, справа № 127/26894/19 (яку зазначає ОСОБА_4 у своїй скарзі) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 зазначає, що при розгляді вказаної справи досліджено розписку від 05.04.2012 та годинник «Патек Філіп», який згідно розписки останній надав ОСОБА_6 як заставу, та який оцінено в 10 000 доларів США. Проте, при огляді вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2023 встановлено, що «В заставу обвинувачений передав йому один золотий годинник. Потім виявилось, що цей годинник без паспорта нічого не вартий. Про отримання даного годинника потерпілий написав обвинуваченому письмову розписку та передав останньому 9 000 доларів США. Однак прибуток від даного вкладення потерпілий не отримав та жодних коштів ОСОБА_4 йому не повернув. Коли спробував продати даний годинник, то виявилось, що його фактична вартість приблизно 2 000 3 000 доларів США.», разом з тим, не зазначено, який годинник (модель, марка, тощо) передавався в заставу.

В своїй заяві про вчинення злочину від 15.02.2023, ОСОБА_4 вказує, що на даний годинник («Патек Філіп») він розписки не брав, а згідно розписки від 05.04.2012 надав йому годинник «Омега», оцінивши його в 10 000 доларів США.

До матеріалів скарги ОСОБА_4 також надано копії розписок, в яких зазначено що ОСОБА_4 позичає грошові кошти у ОСОБА_6 , в одній з яких зазначено, що в заставу ОСОБА_6 отримав золотий годинник вартістю 10 000 доларів США. Разом з тим, у розписці не вказано модель, марка, або інші ознаки годинника, який отримано в заставу, що унеможливлює визначення який саме годинник ОСОБА_4 передав в заставу.

Також допитано свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що у нього з ОСОБА_4 була домовленість, згідно якої ОСОБА_4 передав швейцарський золотий годинник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а ОСОБА_7 передав обладнання для виробництва алмазів. В подальшому ОСОБА_7 вказаний годинник продав, про що було відомо ОСОБА_4 . Щодо передачі та наявності інших годинників йому не відомо.

За час досудового розслідування слідчим неодноразово направлялись повістки про виклик ОСОБА_4 для повторного допиту, однак останній на виклики не з`явився.

Крім того, ОСОБА_4 за час досудового розслідування не надав жодних підтверджуючих документів на право власності вказаних годинників, їх походження, індивідуальних характеристик, що унеможливлює підтвердження їх існування та передання ОСОБА_6 . Зокрема, факт наявності годинників та передачі усно ОСОБА_6 встановлено лише зі слів ОСОБА_4 , разом з тим, матеріалами провадження, копією вироку, показами свідків не підтверджено.

Таким чином, факт усної домовленості нічим не підтверджено, а відносини, які склались між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 містять ознаки цивільно-правових відносин.

З огляду на сукупність зібраних доказів, на підставі власного переконання, слідчим зроблено висновок про відсутність у діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Виносячи вказане рішення слідчий ОСОБА_5 користувалась повноваженнями слідчого, згідно КПК України та безпосередньо керувалась п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як підставою для винесення такого рішення.

Враховуючи викладене, за результатами проведених слідчих дій в сукупності, відомостей які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не встановлено, у зв`язку з чим слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Постанову було направлено для відома ОСОБА_4 за місцем його проживання, що підтверджено копією з реєстру відправки поштової кореспонденції.

Не погоджуючись з рішенням слідчого ОСОБА_4 зазначає, що слідчим не допитано свідків, а саме: помічника судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокатів, а також прокурорів які приймали участь у судовому засіданні по справі № 127/26894/19, аргументуючи тим, що годинник «Патек Філіп» ОСОБА_6 приносив на судове засідання. Фактично у своїй скарзі ОСОБА_4 не погоджується з вироком Вінницького міського суду Вінницької області, вважає його незаконним та вважає, що суд першої та апеляційної інстанції незаконно підтримує обвинувачення ОСОБА_4 . Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у вироці суду відсутні будь-які відомості щодо вказаного годинника та суд при розгляді скарги не має повноважень на перевірку законності рішень. Також в матеріалах провадження відсутні підтвердження існування вказаного годинника та право власності ОСОБА_4 на вказане майно.

Згідно ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів усі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно дост.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.12.2023 про закриття кримінального провадження №0000080 від 15.02.2023 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя