Справа № 461/3951/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/264/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 6 років 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 року обрано ОСОБА_7 покарання 6 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахується з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено не обраним.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.12.2023 року на туалетну воду чоловічу «Versace Eros», 100 мл., 1 шт., що викрадена 06.12.2023 року у магазині «ЄВА», що за адресою: м. Львів, вул. Цехова,1.

Прокурор просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років 4 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 у справі № 461/3951/22 залишити без змін.

Апелянт, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України; після цього, враховуючи вирок Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023 остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягає застосуванню, та не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 12.05.2022 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Простор» TзOB «Стиль-Д», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 67, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, у час запровадження воєнного стану по всій території України, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового прилавку вказаного магазину одну банку духів Dilis Acumen Ambre п/вода чол. 100 мл. вартістю 385,56 грн., заподіявши потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 17.05.2022 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Простор» TзOB «Стиль-Д», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 67, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, у час запровадження воєнного стану по всій території У країни,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового прилавку вказаного магазину одну банку духів Jacques Battini Delicate п/вода жін. 100 мл. вартістю 548,89 грн., одну банку духів Jacques Battini Perle парфуми жін. 100 мл. вартістю 926,67 грн., одну банку духів Jacques Battini Chic т/вода чол. 100 мл. вартістю 548,89 грн., заподіявши потерпілому матеріальну шкоду в загальному розмірі 2024 грн. 45 коп.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 20.06.2022 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Простор» TзOB «Стиль-Д», що розташований за адресою: м. Львів, просп. Свободи, 47, маючи умисел таємне викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, у час запровадження воєнного стану по всій території У країни,з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового прилавку вказаного магазину одну банку духів, Jacques Battini Platinum Homme т/вода чол. 100 мл., вартістю787,78 грн., та одну банку духів Jacques Battini Swarovski Intense Limited Edition т/вода чол. 100 мл., вартістю 783,33 грн. спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в загальному розмірі 1571 грн. 11 коп.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 06.12.2023 року о 14 год. 46 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» ТзОВ «РУШ», що знаходиться за адресою вул. Цехова, 1 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента №64/2022, у зв`язку із озброєною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжений до 14.02.2023 на підставі Указу Президента України № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав із прилавку у вказаному магазині товар, а саме: туалетну воду чоловічу «Versace Eros», 100 мл., 1 штуку, вартістю 1755 гривень 29 копійок, туалетну воду чоловічу «Versace Eau Fraiche», 100 мл, 1 штуку, вартістю 1279 гривень 90 копійок, туалетну воду чоловічу «Dolce &Gabbana The One», 100 мл., 1 штуку, вартістю 1371 гривня 32 копійки, які належать ТзОВ «РУШ».

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які є в матеріалах кримінального провадження. Висновок суду, про доведеність вини ння, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з покликанням прокурора про те, що суд першої інстанції ухвалив вирок з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно із вимогами з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Такий же висновок щодо застосування ч.4 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України надано об`єднаною палатою Верховного Суду в порядку ст.442 КПК України в постанові від 25.06.2018 №511/37/16-к (провадження №51-830км18).

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023 у справі № 461/4541/14-к, ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 307 КК України, з конфіскацією усього особистого майна.

При цьому, за вироком від 01.02.2024 у справі № 461/3951/22, кримінальні правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено ОСОБА_7 12.05.2022, 17.05.2022, 20.06.2022, тобто до постановлення попереднього вироку, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинено 06.12.2023, тобто як до, так і після постановлення попереднього вироку.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню та незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону та підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та ухваленні нового вироку в цій частині.

Згідно п.3 ч.1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

У такому випадку, апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 420 КПК України, має ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визначити остаточне покарання, що відповідає положенням ст.ст. 65, 70 КК України і буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Дії ОСОБА_7 підставно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно в умовах воєнного стану.

Суд апеляційної інстанції враховує дані про особу ОСОБА_7 , ступінь тяжкості вчинених злочинів, його наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочинів визнав повністю, раніше судженого, останній раз вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023 року за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 1, ч.2 ст. 307 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, а також посередню характеристику обвинуваченого, який на обліках у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 05.2006 року з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів та вважає за необхідне визначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції частини статті за якою кваліфіковано злочин. Таку міру покарання суд вважає достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання за кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_7 .

Керуючись ч.15 ст. 615 ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2023, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років 4 місяці позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту вручення копії рішення.

Головуючий:

Судді: