Справа №345/1903/24
Провадження № 1-кп/345/206/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Завадка, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Гудвеллі Україна», тракторист, одружений, на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, - за ч. 4 ст. 358 КК України, суд

в с т а н о в и в:

що 13.03.2024 приблизно о 16 год 19 хв, ОСОБА_4 , рухаючись трактором колісним марки «JOHN DEERE», реєстраційний номер НОМЕР_1 АТ, по вул. Львівська, що в м. Калуші, Калуської ТГ, Калуського району, Івано-Франківської області, що неподалік житлового мікрорайону «Хотінь», за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

При перевірці документів ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що не має права на керування тракторами, так як у встановленому законом порядку не отримував посвідчення тракториста-машиніста, щодо встановлення особи правопорушника, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений документ, посвідчення тракториста-машиніста серії АТ №093770 від 04.04.2018 р. категорії «А1» та «А2» на його ім`я, яке містило ознаки підробки.

Згідно інформації, наданої Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області від 20.03.2024 р., відповідно до автоматизованої електронної бази даних та журналів видачі посвідчень, посвідчення тракториста-машиніста АТ093770 від 04.04.2018 р. не видавалось. Інформація щодо проходження навчання з професійної підготовки тракториста-машиніста та отримання свідоцтва (диплому) про закінчення закладу тракториста-машиніста ОСОБА_4 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області відсутня. Зареєстрованих заяв щодо видачі ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області не має.

Згідно висновку експерта від 18.03.2024 року, надане на дослідження посвідчення тракториста-машиніста серією НОМЕР_2 видане на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за способами нанесення зображень та частково за первинними елементами захисту (крім часткової розбіжності за УФ-захистом) відповідає посвідченням тракториста-машиніста, які знаходяться в офіційному обігу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що початку березня 2018 року він зустрівся у м. Калуш із незнайомим чоловіком, який погодився виготовити йому посвідчення тракториста-машиніста. За цю послугу ОСОБА_4 надав 1000 грн., а також надав свої анкетні дані. Через деякий час незнайомий чоловік надав ОСОБА_4 виготовлене на його ім`я посвідчення тракториста-машиніста. В березні 2024 року в мікрорайоні ОСОБА_7 , що в м. Калуш, він був зупинений поліцейськими за порушення Правил дорожнього руху, які при огляді цього посвідчення запідозрили його підробку. Про те, що посвідчення підроблене, йому не було відомо, оскільки він не знав, що для отримання посвідчення машиніста-тракториста необхідно навчатися та складати іспит. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор та захисник не заперечують проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи, а також те, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.06.2024 звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що у відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням всіх обставин справи, даних характеризуючих особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Саме таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме тяжкості кримінальних правопорушень і справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд, з урахуванням особи винного, а саме того, що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, наявність постійного місця роботи та двох неповнолітніх дітей на утриманні, з урахуванням наявності пом`якшуючих обставин, а також позитивну характеристику за місцем проживання, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При визначені обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого та тривалості іспитового строку, суд враховує характер і тяжкість вчиненого злочину, вид і строк призначеного покарання, дані, що характеризують особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

На переконання суду, призначене покарання з подальшим звільненням від відбування є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до статті 124 КПК України витрати в сумі 4 543,68 грн. за проведення судової експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.03.2024, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 174, 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4 543,68 грн. за проведення судово-технічної експертизи документів (висновок експерта від 18.03.2024 № СЕ-19/109-24/3708-Д).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.03.2024, скасувати.

Речові докази:

посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 від 04.04.2018, видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищити;

відеозаписи:

0000000__0128, 0000000__0129,

0000000__0130, 0000000__0131,

0000000__0132, 19995019, які містяться на оптичному носії інформації DVD+R, диск 1 шт., зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 діб з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: