ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/544/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/145/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001238 від 01.12.2022, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Констянтинівка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше неодноразово був судимим, останній раз 20.12.2018 Ленінським районним судом м. Харкова, за частиною 1 статті 187 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 04.11.2021 з Олексіївської ВК Харківської області (№ 25) по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, з призначенням йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 години 30 хвилин, 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин, 25 травня 2022 року, строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 (остання редакція від 07.11.2022р.), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 07.11.2022), будучи раніше судимим за скоєння умисних, корисливих злочинів, відповідних висновків для себе не зробив та повторно, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 10 листопада 2022 року приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 знаходячись в квартирі, разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_10 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкає остання. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 побачив, що у ОСОБА_10 в користуванні є мобільний телефон, який вона залишила в сусідній кімнаті на підвіконні. У ОСОБА_7 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб та тим, що ОСОБА_10 пішла спати до сусідньої кімнати, викрав з підвіконня мобільний телефон марки «Redmi А1», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 622М від 05.12.2022р., вартість якого становить 3 199 гривень 40 копійок.

У результаті протиправного діяння ОСОБА_7 , завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3 199 гривень 40 копійок.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій, просить вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказує, що судове рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 370 КПК України, бо є необґрунтованим та немотивованим.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував його щире каяття, активні дії в розкритті злочину, стан його здоров`я та не задовільне фінансове положення, а також те, що суспільна небезпека кримінального правопорушення, в якому він визнаний винним, не є тяжким корисливим злочином.

Також обвинувачений вказує, що прокурор ввів його в обману, оскільки обіцяв йому призначення умовного терміну покарання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений вказав, що судом першої інстанції йому не було роз`яснено положення частини 3 статті 349 КПК України, та безпідставно розглянуто кримінальне провадження за відсутності потерпілої.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно з вимогами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та призначив йому покарання в межах санкції статті, передбаченою частиною 4 статті 185 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статтей 50,65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимим, має незняту та непогашену у законному порядку судимість, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває .

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом ухваленого рішення щодо кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, призначення йому певного виду та міри покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, в межах санкції частини 4 статті 185 КК України.

На думку колегії суддів, саме такий вид і міра покарання буде ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваного вироку положенням статті 370 КК України, у зв`язку з неврахуванням ряду пом`якшуючих обставин, та не роз`яснення ОСОБА_7 судом першої інстанції положень частини 3 статті 349 КПК України про, що обвинувачений заявив під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються звукозаписом судового засідання від 03.05.2023.

З дослідженого звукозапису судового засідання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої, визнав себе винним, та підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, які викладені в обвинувальному акті. Після чого, головуючий суддя роз`яснив положення частини 3 статті 349 КПК України, обвинувачений погодився з визначеним порядком та обсягом дослідження доказів та надав покази щодо вчиненого злочину.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, що могли бути правовими підставами для скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: