Суддя ОСОБА_1
Справа № 627/544/21
Провадження № 1-в/644/47/24
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Харківській виправній колонії (№ 43),

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у відповідності до статті 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення вказаного подання, вказував, що засуджений не довів своє виправлення і його заява є передчасною.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд подання без його участі.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 05.10.2021 вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.11.2021.

З 03.12.2021 відбуває строк покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)». За час тримання в установі характеризується позитивно, має два заохочення, стягнень не має.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Має два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, зокрема має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням(поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання(подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),13-1,14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року за №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має сама активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю та системою вчинків довів своє виправлення.

Наявність двох заохочень хоча і вказують на позитивні зміни у поведінці засудженого ОСОБА_4 , однак є вочевидь недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 раніше 9 разів притягувався до кримінальної відповідальності, двічі, а саме 27.05.2004 та 23.06.2010 звільнений від відбування покарання з випробуванням, одного разу 27.02.2012 на підставі Закону України «Про амністію», одного разу 02.08.2008 - умовно-достроково. Проте ОСОБА_4 належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та знову продовжував вчиняти злочини.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_4 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання є передчасним і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1