Справа №: 398/5726/23
провадження №: 1-кп/398/400/23
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"20" грудня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Олександрії Кіровоградської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 20.10.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню укриваючи від суду обставини, необхідні для встановлення істини у провадженні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжних захід, а саме особисте зобов`язання. Зазначили про те, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені належними доказами.

Потерпілі у підготовче засідання не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, та те, що підозрюваний працює, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, має постійне місце проживання, родину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, проте прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Суд не може погодитись з доводами прокурора, що обвинувачений дійсно створює ризики переховування від суду та може впливати на хід судового розгляду, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість обвинуваченого переховуватись від суду не підтверджена належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів його ухилення від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилається прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі обвинуваченим не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку суду, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками та забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При цьому суд враховує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196, 314 - 316, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 20 грудня 2023 року по 20 лютого 2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні; не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду в період часу з 20:00 год. по 06:00 год. наступного дня.

Надати можливість працівникам Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області з метою контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на Олександрійське РВП ГУНП України у Кіровоградській області.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло, під арештом у якому перебуває обвинувачений, вимагати надання усних чи письмових пояснень, з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 20.12.2023 о 16:40.

Суддя ОСОБА_1