1Справа № 335/7239/23 1-кп/335/383/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
В судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що до ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, просить продовжити стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб на умовах, що визначені ухвалою слідчого судді від 14.06.2023 року. Прокурор також вказав, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, що свідчить про продовження існування ризику вчинення іншого правопорушення, а також не зменшився ризик впливу на свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, а також на потерпілого, про додатковий допит якого обвинуваченим подано до суду письмове клопотання. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання у місті, зареєстрований на тимчасово окупованій території України, а тому з огляду на тяжкість інкримінуємого йому злочину, ризик переховування від суду на теперішній час не зменшився.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що він не має наміру ухилятися від судового розгляду, має місце проживання у АДРЕСА_3 , прокурором не доведено ризиків, про які він зазначив у клопотанні, а тому просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який і не пов`язаний із позбавленням волі, на цілодобовий домашній арешт чи особисте зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування ризиків, вказавши, що наведені прокурором обставини є лише припущенням. Просить у задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.07.2023 року ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2023 року, залишено без змін.
Ухвалою суду від 10.08.2023 року продовжено строк дії запобіжних заходу у вигляді тримання під вартою на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 року, на 60 днів, строком до 08 жовтня 2023 року включно.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31.08.2023 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2023 року, залишено без змін.
Ухвалою суду від 26.09.2023 року продовжено строк дії запобіжних заходу у вигляді тримання під вартою на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 року, на 60 днів, строком до 24 листопада 2023 року включно.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04.12.2023 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2023 року, залишено без змін.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.
Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи клопотання, судом враховується тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, дані про його особу.
ОСОБА_4 на утриманні малолітніх дітей не має, і до матеріалів кримінального провадження не надано доказів, які б свідчили про наявність у обвинуваченого на утриманні неповнолітнього сина, про що вказує ОСОБА_4 , не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, злочин вчинення якого інкримінується обвинуваченого вчинено в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 є особою працездатного віку, інформації щодо наявності в нього захворювань, що перешкоджають триманню його під вартою суду немає. Згідно довідки Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державно кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області 27.12.2023 року ОСОБА_4 соматично здоровий. Додаткових призначень або обстежень не потребує.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, раніше звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю строку покарання, а маючи не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у вчинені нового умисного корисливого злочину, вчиненого згідно обвинувального акту через майже півтори місяці після звільнення по відбуттю покарання за умисні корисливі злочини, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу.
Згідно з наявними матеріалами провадження, ОСОБА_4 зареєстрований на території України, яка на цей час є тимчасово окупованою, а на підтвердження наявності у нього дитини 2017 року народження, постійного визначеного місця проживання у м. Запоріжжі, про що останній вказав у судовому засіданні, суду доказів не надано.
До того ж, доводи обвинуваченого про наявність в нього місця проживання на даний час не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Виходячи з тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.
Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні. Наявні ризики є дійсним та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який і у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду цього клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним ризикам, які на думку суду доведені та не зменшилися, а також те, що судовий розгляд до спливу дії попередньої ухвали не може бути закінченим, стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або з`явилися нові обставини, що унеможливлюють його тримання під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на умовах визначених ухвалою слідчого судді від 14.06.2023 року.
Щодо доводів ОСОБА_4 про недоведеність його вини у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України, то суд зазначає, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час постановлення судового рішення по суті справи, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194,199,331 КПК України, суд,-
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 року, на 60 днів, строком до 08 березня 2024 року включно.
Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , датою закінчення дії ухвали є 08 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1