ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2452/23 Номер провадження 11-кп/814/2565/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 29 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про перерахунок строку відбування покарання.

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 лютого 2019 року, за яким ОСОБА_8 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2017 року, не набрав законної сили, а тому клопотання заявлене ОСОБА_8 передчасно та не підлягає розгляду в порядку виконання вироків.

Водночас судом першої інстанції роз`яснено, що: ОСОБА_8 має право звернутися з таким клопотанням до суду першої інстанції за місцем відбування покарання після набрання вироком законної сили; незгода з порядком зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання може бути предметом апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 29 вересня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подане ним клопотання про перерахунок строку відбування покарання. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він вчинив перше кримінальне правопорушення 14 квітня 2017 року та утримувався під вартою за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2017 року, покарання за яким було приєднано до покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 18 лютого 2019 року, а тому зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання має здійснюватись на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку та не вказані в п.п.1-13 ч.1 ст.537 КПК України.

До таких питань належить, у тому числі питання, пов`язане із зарахуванням у строк покарання строку перебування засудженого під вартою.

Між тим, за змістом положень ст.ст.537, 539 КПК України вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, здійснюється на стадії його виконання.

За правилами ч.1 ст.535 КПК України до виконання звертається судове рішення, що набрало законної сили.

А згідно з ч.2 ст.532 КПК України в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, до компетенції суду під час виконання вироку належить вирішення досить широкого кола питань, проте їх вирішення можливе лише на відповідній стадії провадження після набрання вироком законної сили, а саме на стадії його виконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 06 вересня 2023 року подав до Ленінського районного суду м. Полтава клопотання, в якому на підставі ст.ст.532-540 КПК України просив зарахувати йому за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 18 лютого 2019 року в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.п.2-4).

Разом з цим, із матеріалів особової справи вбачається, що 18 лютого 2019 року Октябрським районним судом м. Полтава ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України повністю приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2017 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 18 лютого 2019 року й зараховано в цей строк попереднє ув`язнення ОСОБА_8 із 12 травня 2018 року до 18 лютого 2019 року з розрахунку день за день.

На вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 лютого 2019 року захисник, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції відкрито провадження та призначено кримінальне провадження до розгляду. Апеляційний розгляд на даний час триває.

Таким чином, вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 18 лютого 2019 року не набрав законної сили та не перебуває на стадії його виконання, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що клопотання ОСОБА_8 є передчасним та на даний час не підлягає розгляду Ленінським районним судом м. Полтава, зокрема й у порядку виконання вироку.

Водночас суд першої інстанції обґрунтовано роз`яснив, що: ОСОБА_8 має право звернутися з таким клопотанням до суду на стадії виконання вироку; незгода з порядком зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за оскаржуваним вироком може бути предметом апеляційного розгляду.

Системний аналіз приписів кримінального процесуального закону та практики Верховного Суду свідчить про те, що якщо після відкриття провадження/призначення судового засідання буде встановлено, що судовий розгляд здійснюється за скаргою/заявою/клопотанням, яка/яке не підлягає розгляду, суд має постановити ухвалу про закриття відповідного судового провадження, як такого, що було помилково відкрите, призначене розгляду.

За таких обставин, оскільки клопотання ОСОБА_8 на даній стадії провадження не підлягає розгляду Ленінським районним судом м. Полтава, в тому числі в порядку ст.ст.537, 539 КПК України, цей суд після призначення судового засідання мав би постановити ухвалу про закриття провадження за клопотанням ОСОБА_8 .

Проте всупереч викладеному вище місцевий суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , чим допустив істотне порушення вимог КПК України, оскільки таке судове рішення суд має право постановити лише за результатами розгляду клопотання по суті, яке в даному випадку розгляду не підлягає.

Також, оцінюючи істотність порушень судом першої інстанції приписів КПК України, колегія суддів ураховує те, що залишення в силі оскаржуваної ухвали, за резолютивною частиною якої вже буде вирішено клопотання ОСОБА_8 без розгляду його доводів по суті, може в подальшому створити перешкоди в реалізації ОСОБА_8 права на розгляд судом повторно поданого ним аналогічного клопотання щодо того ж самого питання, але на стадії виконання вироку, оскільки з приводу розгляду цього питання і вказаних вище доводів ОСОБА_8 існуватиме судове рішення. У той же час, судове рішення про повернення клопотання чи закриття провадження за ним із наведених вище підстав відповідно до вимог кримінального процесуального закону не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України (з дотриманням правил стадійності провадження).

Зважаючи на викладене вище, з метою забезпечення в майбутньому права ОСОБА_8 на доступ до суду, оскаржувану ухвалу належить скасувати та закрити провадження за клопотанням ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Отже, апеляційна скарга, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а провадження по клопотанню ОСОБА_8 закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4