Справа № 478/1559/23 Провадження №1-в/478/343/2023
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.12.2023 року смт. Казанка
Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відповідно до ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаїв, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимий, -
До Казанківського районного суду Миколаївської області від начальника ДУ «Казанківська ВК (№ 93)» надійшло подання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відповідно до ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 .
Представник Казанківської ВК № 93 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, за наявними в справ матеріалами.
Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав, просив його задовольнити посилаючись на його обґрунтованість.
Засуджений ОСОБА_5 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі.
Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, заслухавши думку прокуроа, суд приходить такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
Як передбачено п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Дослідженими матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2021 року, остаточно до 3 років 1 місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 13.05.2022 року, кінець строку відбування 13.06.2025 року.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, за які відбуває покарання засуджений з урахуванням ст. 71 КК України, відносяться до категорій нетяжких та тяжкого злочинів.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
На день розгляду комісії від 15.12.2023 року ОСОБА_5 відбув 1/2 частину строку покарання - 1 рік 7 місяців 2 дні, а не відбутий засудженим строк покарання складає 1 рік 5 місяців 29 днів.
Тобто на момент розгляду клопотання, засуджений відбув 1/2 частини строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави, що пов`язується із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст. 82 КК України.
Під час тримання державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. До праці не залучався по незалежним від нього обставинам.
Відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)» Миколаївської області.
Згідно ч. 1 ст. 118 КВК України, після прибуття до Казанківської виправної колонії був розподілений до відділення № 3 та був працевлаштований каменотесом по ручній обробці граніту до промислової зони установи. При роботі дотримувався вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням. До праці ставиться добре та відповідально. Норму виробітку намагався виконувати в повному обсязі.
До робіт з благоустрою установи без оплати праці, згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, за необхідності залучається з часу прибуття до виправної установи по теперішній час. До робіт ставиться розумною ініціативою та відповідально. Вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, за що має заохочення, тим самим подає позитивний приклад для інших засуджених установи.
За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 2 рази заохочувався правами начальника колонії за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці - благоустрію місць позбавлення волі (має дві подяки).
У скоєному злочині розкаюється повністю, визначену судом міру покарання вважає справедливою.
У колі засуджених не конфліктує. На критику в свою адресу реагує адекватно.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії, виконує їх законні вимоги без контролю. На профілактичному обліку не перебуває.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд.
Відповідально ставиться до майна установи і предметів, яким користується у побуті та при виконанні дорученої роботи.
Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання.
На заходи виховного впливу реагує добре, завжди робить правильні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Підтримує в`язки з родичами шляхом листування,отримує від них посилки.
На день розгляду клопотання не відбута частина покарання становить 1 рік 5 місяців 22 дні.
Відповідно до повідомлення начальника Подільського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, після звільнення можливе працевлаштування ОСОБА_5 на колективному підприємстві «Єлізавета» на посаду муляра та його проживання за місцем реєстрації.
Згідно підтвердження - гарантійного листа директора КП «Єлізавета» ОСОБА_6 від 24.11.2023 року остання підтвердила зобов`язання працевлаштування ОСОБА_5 у вказаному підприємствіна посаду муляра із заробітною платою в розмірі 8500 грн. із здійсненням необхідних виплат до державного бюджету призначені судом.
Згідно листа за вих./№ 3 від 07.11.2023 року, Центр духовної та соціально-психологічної ре соціалізації «Перемога», відкритий при відділенні всеукраїнського благодійного фонду «Мир і Добробут в м. Кропивницький, готовий прийняти та надати можливість ОСОБА_5 пройти повний курс ре соціалізації в чоловічому відділенні центру. Центр готовий прийняти ОСОБА_5 та надати йому можливість змінити свої звички, образ життя, напрацювати навички що до повноцінного та соціально корисного образу життя а також забезпечити проживанням та харчуванням. Під час проходження курсу ресоціалізації ОСОБА_5 буде знаходитись під постійним наглядом керівників центру.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України кримінальне покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.
Тобто, головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання - є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Також, необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 26 квітня 2002 року «Про умовно -дострокове звільнення відвідбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив, як на самого засудженого так і на інших осіб, суди, під час судового засідання у справах цієї категорії, повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати, ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Таким чином, з вищенаведеного слідує, що основними умовами для застосування щодо засудженого пільги, передбаченої ст. 82 КК України є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у ч. 4 ст. 82 КК України; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої, правослухняної поведінки, ресоціалізації - свідоме відновлення засудженого у соціальному статусі повноправного члена суспільства: повернення його до самостійного, загальноприйнятого соціально - нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
При цьому, критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. 82 КК України є: ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання; участь у суспільно-корисній праці; участь у виховних заходах; участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні; участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність; участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій; поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством; прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності, виконавчих листів); визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому; підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, за змістом ст. 82 КК України при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому не відбута частина покарання, призначеного за вироком суду, замінюється більш м`яким покаранням, яке засуджений продовжує відбувати. Така заміна покарання означає, що засуджений фактично достроково звільняється від відбування більш тяжкого виду покарання, однак замість того призначається більш м`який вид покарання.
Згідно ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Отже, визначаючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує, що ОСОБА_5 за весь період відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не мав, два рази заохочувався правами начальника установи, визнав свою вину у вчиненому злочині та розкаявся в ньому, залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов, при роботі дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням, до праці ставиться сумлінно, постійно проявляє трудову ініціативу, дотримується правил внутрішнього розпорядку, беззаперечно виконує законні вказівкиі розпорядження адміністрації органів кримінально - виконавчої системи, приймає участь в організації виховних заходів які проводяться в установі, залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродженняя», підтримує зв`язки з родичами, на профілактичному обліку не перебуває.
Із урахуванням встановлених обставин, наведених обґрунтувань та аргументації, суд приходить до висновку про наявність визначених Законом підстав для задоволення подання, оскільки вище наведене вказує на наявність визначених законом умов, які дають підстави для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України, зокрема те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну не відбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме виправні роботи на з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20% його заробітку.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
Подання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 не відбуту частину основного покарання, призначеного вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2022 року у виді позбавлення волі, яка становить 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 22 (двадцять два) дня на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на вказаний строк з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20 % його заробітку, які відбувати у колективному підприємстві «Єлізавета».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя: ОСОБА_1