Єдиний унікальний номер 341/2559/23
Номер провадження 1-кп/341/225/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2023 під № 0000100, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Галичі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, військова служба призупинена, із середньою спеціальною освітою, розлучений, українець, громадянин України, судимий вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.04.2022 за ч. 1 ст. 263, 69, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців, звільнений 13.04.2022 з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання, судимість погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

установив:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 за наступних установлених судом обставин.

ОСОБА_4 27.08.2023 близько 12 год 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу магазину «Продукти», що розташований у м. Галичі по вул. Гора, 19, Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У цей час до вказаного торгового закладу для придбання продуктів харчування приїхав на велосипеді місцевий житель ОСОБА_5 , який, побачивши знайомого ОСОБА_4 , підійшов до нього, щоб привітатись.

Після привітань ОСОБА_4 , знаючи, що у той день у ОСОБА_5 був День народження, звернувся до останнього з проханням придбати йому з цієї нагоди алкогольний напій. Проте, ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_4 у його проханні, з приводу чого між ними розпочався словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_4 , маючи злість на ОСОБА_5 через відмову у придбанні спиртного та висловлених у його сторону образ, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, діючи умисно, на грунті раптово виниклих непривітних стосунків, наніс ОСОБА_5 декілька ударів у ділянку обличчя та голови, у результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці спинки носа, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що вчинив умисні легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 . Обставин події майже не пам`ятає, оскільки під час виконання службового обов`язку у складі ЗС України отримав контузію. Пригадує, що біля магазину бачив потерпілого і наніс йому удар долонею. Визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, кається у вчиненому, зобов`язується, якщо виживе, більше такого не робити, готовий до покарання. У залі судового засідання попросив у потерпілого вибачення. Просив призначити покарання у виді штрафу, оскільки вже цього дня повинен був поїхати у свою військову частину для продовження військової служби. Вказав на можливість сплатити штраф. Цивільний позов визнає на суму 2000 грн.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні, який зазначив, що 27.08.2023 у нього було День народження, у зв`язку із чим поїхав до магазину за продуктами. Там зустрів обвинуваченого. ОСОБА_4 сказав пригостити його спиртним, на що потерпілий відмовив. Після цього обвинувачений вдарив потерпілого в ділянку носа. Якою частиною руки не пам`ятає. З носа пішла кров. Після цього обвинувачений наніс ще два удари в ділянку обличчя. Потерпілий не падав. Протиправні дії обвинуваченого припинили працівники магазину, під час чого ОСОБА_4 ще пару разів ударив ногами по ногах. Надалі потерпілий пішов за магазин вмитися і поїхав додому. З дому поїхав у лікарню за медичною допомогою, де лікар сказав, що перелом носа відсутній, приписав якісь ліки і сказав прийти наступного дня. При цьому лікар викликав поліцію, яка уже відібрала у відділенні поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Також, потерпілий пояснив, що десь через 2-3 дні у нього розколовся один з передніх зубів, а ще через 2-3 дні відколовся шматок іншого переднього зуба. Десь через тиждень після події у нього почали боліти зуби. Проте, він звернувся до стоматолога в кінці вересня 2023 року, оскільки швидше не було можливості записатися. Лікування у стоматолога закінчилось десь у кінці жовтня.

До обвинуваченого має претензії матеріального та морального характеру, оскільки збитки йому не відшкодовано. Просив його прізвище зазначати у називному відмінку.

Висновком експерта від 07.09.2023 № 468, відповідно до змісту якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: синець в ділянці спинки носа, який утворився від дії тупого твердого предмета, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Також, у висновку зазначено, що під час проведення експертизи ОСОБА_5 скаржиться на періодичний біль в ділянці носа.

Копією аркуша медичної картки із записом ЛОРа від 28.08.2023 про скарги ОСОБА_5 на болі в ділянці спинки носа та правого крила. Д/з забій м`яких тканин носа.

Копією протоколу доклінічного обстеження хворого приймального відділення № 5116, де вказано діагноз: забій носа, час звернення 12:15 27.08.2023.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (проступку) у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за частиною 1 статті 125 КК України.

Від виклику і допиту свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор відмовився і таку відмову прийнято судом з огляду на принцип змагальності. Проти цього, також, не заперечували сторона захисту і потерпілий.

У судових дебатах прокурор просив врахувати, що обвинувачений вину визнав, щиро покаявся. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, оскільки ОСОБА_4 на цей час ніде не працює.

Сторона захисту просила врахувати психічний стан обвинуваченого після тривалого перебування на військовій службі у зв`язку з мобілізацією, участь обвинуваченого у бойових діях, його контузію та призначити покарання у виді штрафу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення (проступку), яке кваліфікується за частиною 1 статті 125 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебував під наглядом у лікаря нарколога, наявність обставини, яка обтяжує покарання.

При цьому суд враховує, що згідно з характеристикою обвинуваченого за місцем проживання відсутні негативні дані, скарг від громадян на нього не надходило, компрометуючі дані відсутні. ОСОБА_4 вину визнав, щиро покаявся, попросив у залі засідання вибачення у потерпілого, зобов`язався більше такого не повторювати, зазначив про готовність сплатити штраф.

З огляду на викладене, а також враховуючи безпосередню участь обвинуваченого у забезпеченні відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції, визначеної частиною 1 статті 125 КК України.

На переконання суду, таке покарання буде достатнім і справедливим, а також відповідатиме меті його призначення.

Щодо цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 4715,98 грн та моральну шкоду у розмірі 30000,0 грн.

Обґрунтовуючи позов, зазначив, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 та спричинених йому легких тілесних ушкоджень, утворився гострий пульпіт зубів, внаслідок чого він змушений був звертатись за медичною допомогою та проходив лікування, а саме депульпування 11 і 21 зубів під анастезією у приватного лікаря стоматолога та поніс значні витрати на лікування. Розмір матеріальної шкоди він визначає у межах фактично понесених витрат у сумі 4715,98 грн.

Також, зазначає, що крім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду у розмірі 30000,0 грн. Так, після побиття та заподіяння йому тілесних ушкоджень, він відчуває головні болі, перебуває у постійному стресовому стані та переживаннях. Тривале лікування вплинуло на порушення життєвого укладу його сім`ї, призвело до погіршення сну та апетиту, депресії, втрати працездатності.

Вирішуючи цивільний позов по суті, суд виходить з такого.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Тобто, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина заподіювача шкоди.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з вимогами частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір завданої матеріальної шкоди ОСОБА_5 обґрунтовує копіями квитанцій про придбання товарів медичного призначення у аптеках 24 і 25 листопада 2023 року, а також копією довідки від 24.11.2023 про лікування двох зубів на суму 2900 грн (а. с. 25-26), що загалом становить 4715,98 грн. Зі змісту квитанцій та довідки убачається оплата вартості медичних препаратів, медичних послуг.

Як зазначив сам потерпілий під час надання показань, біль зубів він відчув приблизно через тиждень після 27.08.2023, а тріщину в одному із зубів та надлом іншого зуба помітив ще раніше.

При цьому суд констатує, що жодні медичні документи, як і висновок експерта від 07.09.2023 (через 10 днів після події кримінального правопорушення), не містять жодних даних про пошкодження зубів потерпілого. Тоді як потерпілий підтвердив особисту участь під час проведення експертизи.

Також, суд враховує те, що згідно з показаннями потерпілого, лікування зубів він закінчив у жовтні 2023 року, тоді як квитанції на придбання медичних товарів датовані 24-25.11.2023, тобто після роз`яснення 21.11.2023 потерпілому у підготовчому судовому засіданні права подати цивільний позов.

З огляду на викладене, суд надані копії квитанцій про витрати на медичні препарати, серед яких бинт, вугільні таблетки та ліки, пов`язані з лікуванням простудних захворювань і лікуванням органів кишково-шлункового тракту, а також довідку про лікування зубів від 24.11.2023, не визнає належними доказами у цій справі.

Іншими словами, суд дійшов висновку про необґрунтованість цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 4715,98 грн, оскільки цивільний позивач не довів причинний зв`язок протиправної поведінки ОСОБА_4 27.08.2023 із шкодою у вигляді хворих зубів ОСОБА_5 , не довів, що саме з вини ОСОБА_4 у позивача виникла необхідність лікувати зуби.

Згідно зі статтею 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач посилається на моральні страждання, необхідність лікування.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Моральна шкода це зумовлені моральними стражданнями втрати немайнового характеру. Страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, втрата роботи, втрата довіри близьких людей, тощо. Тому, встановлюючи факт такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

Саме суду на підставі наданих доказів надано право визначити розмір моральної шкоди, який при цьому повинен керуватися наступними принципами: умовна рівність втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей, поміркованості, відповідності вимог розважливості, розумності, об`єктивного відображення дійсності, справедливості, неупередженого ставлення до усіх учасників процесу.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд ураховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку із заподіянням йому легкого тілесного ушкодження, змін його усталеного способу життя, душевні переживання.

З огляду на наведене, керуючись вимогами поміркованості, розважливості, розумності, об`єктивності, добросовісності, справедливості та співмірності, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вищевказаного цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, зокрема з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути 5000 грн компенсації моральної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 128, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 125 КК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн 0 коп. моральної шкоди.

Речові докази у справі:

-оригінал протоколу доклінічного обстеження хворого приймального відділення № 5116 на ім`я ОСОБА_5 вважати повернутим на зберігання до комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня»;

-медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 вважати повернутою на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ