Провадження № 1-кп/362/206/24
ВИРОК

Іменем України

29.01.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002048 від 06 жовтня 2021 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, що має середню освіту, неофіційно працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.10.2017 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з Житомирської ВК (№4) 18.05.2020 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 02 місяці 30 днів; 05.09.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку жовтня 2021 (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 знайшов на околиці поля, розташованого в с. Саливінки Білоцерківського району Київської області, рослини канабісу. Після чого у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Реалізовуючи свій протиправний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, ОСОБА_4 зірвав та засушив вищевказану наркотичну речовину. Після чого ОСОБА_4 06.10.2021 повернувся на поле, розташоване в с. Саливінки Білоцерківського району Київської області та забрав висушені ним рослини канабісу собі, зібравши їх до пакету із прозорого безбарвного полімерного матеріалу, та поклав до лівого карману куртки, в яку був одягнений, та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після цього 06.10.2021 близько 10 год. 51 хв. поблизу будинку № 13 по вул. Білоцерківська у с. Саливінки Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції, в нього виявлено та вилучено пакет із прозорого безбарвного полімерного матеріалу, всередині якого міститься речовина рослинного походження зеленого кольору, обіг якого заборонено «канабіс», загальною масою 51,32 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно знайшов рослину, в якій впізнав канабіс, зірвав її, а потім повернувся, щоб забрати вже висохлі рослини, поклав їх в пакет, а пакет в кишеню, після чого залишив поле.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується добре, працює неофіційно.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк на 3 роки, тобто кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вищевказаного вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було скоєно ним до постановлення вироку суду від 05 вересня 2022 року, остаточне покарання слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2022, остаточно визначивши ОСОБА_4 до відбування 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 1029 грн. 72 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2022 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1029 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп. на користь держави.

Речові докази у провадженні: речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабісом, масою 51,32 г, яку запаковано до спеціального пакету № EXP 0401730, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області згідно квитанції № 1207 від 18.10.21, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1