Справа № 175/5155/23
Провадження № 1-кс/175/1472/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисників: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю власника майна: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000107 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, а саме: так, не пізніше жовтня 2022 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , керуючись корисливим умислом, вступили у попередню змову, вирішивши займатись сутенерством групою осіб, тобто вчиняти дії із забезпечення зайняттям проституцією іншими особами, розробивши при цьому план, що полягав у оренді житлових квартир і приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , тобто створенні та подальшому утриманні місць розпусти, підшуканні персоналу, підшуканні осіб жіночної статі, що мали б намір надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду (зайняття проституцією), після чого особисто здійснювати дії із забезпечення заняття проституцією іншою особою.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи, що їхніх зусиль буде недостатньо для реалізації свого злочинного плану, на початку 2023 року, але не пізніше квітня 2023 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, залучили до вчинення злочинів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , доручивши останнім ведення функцій адміністраторів місць розпусти. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , будучи співвиконавцями, з метою ефективного функціонування злочинної групи та забезпечення зайняття проституцією іншими особами у створених місцях розпусти, взяли на себе ролі керівників місць розпусти, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та забезпечували фінансування їх діяльності, контролювали діяльність адміністраторів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та осіб, що надають сексуальні послуги, здійснювали орендну плату за використання приміщення, сплачували комунальні послуги. Згідно зі своїми ролями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконували обов`язки з адміністрування місць розпусти, здійснювали пошук клієнтів та посередництво з особами жіночої статі для вступу у статевий зв`язок, вели фінансову звітність незаконної діяльності з надання сексуальних послуг, забезпечували осіб засобами гігієни, видавали заробітну плату, контролювали вихід вищевказаних осіб на роботу, розміщали в мережі Інтернет оголошення з надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, звітували про кількість клієнтів та отримані від надання сексуальних послуг доходи ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , які розподіляли незаконно отримані прибутки між учасниками групи.

З метою досягнення розробленого плану ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період з квітня по вересень 2023 року орендували приміщення, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , в яких планувалась організація діяльності з надання інтимних послуг.

В подальшому, у період часу з квітня по вересень 2023 року, більш точні час та дату під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, відповідно до відведених їм ролей, з корисливих мотивів, організовували діяльність у вищевказаних приміщеннях із забезпечення зайняття проституцією іншими особами, що полягало у веденні фінансової звітності незаконної діяльності з надання інтимних послуг, пошуку клієнтів та посередництві з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, видачі заробітної плати, складанні графіків виходу на роботу жінок, що надають інтимні послуги, контролі за їх виходом на роботу тощо, створенні інформаційних ресурсів в мережі «Інтернет», а саме на сайтах «Keksik.net», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на яких розмістили оголошення з надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду із зазначенням номерів мобільних телефонів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, який полягав у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами (сутенерство), у квітні 2023 року, більш точні час та дату під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайнялись пошуком дівчат для їхнього залучення до надання інтимних послуг, з пропозицією працевлаштування як повій.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, який полягав у забезпеченні зайняття проституцією іншими особами (сутенерство), вчиненні щодо декількох осіб, за попередньою змовою групою осіб в період з квітня по вересень 2023 року, більш точні час та дату під час досудового розслідування не встановлено, під час спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими не встановленими під час досудового розслідування особами жіночої статі, які прибули на співбесіду, бажаючи працевлаштуватись на високооплачувану роботу, за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , звернулись до останніх з пропозицією про працевлаштування як повій з метою отримання грошової винагороди. Під час співбесіди ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до відведених ролей, ознайомили з умовами праці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших не встановлених під час досудового розслідування осіб жіночої статі, які полягали у наданні інтимних послуг особам чоловічої статі за грошову винагороду в сумі від 4000 гривень 00 копійок до 5000 гривень 00 копійок, із яких частину прибутку в розмірі 40 % від надання інтимних послуг повинні були отримувати останні. Ознайомившись із запропонованими умовами роботи, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому за адресою: АДРЕСА_1 , де адміністрували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надавали сексуальні послуги не встановленим під час досудового розслідування особам чоловічої статі за грошову винагороду. Ознайомившись із запропонованими умовами роботи, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому за адресою: АДРЕСА_2 , де адміністрували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надавали сексуальні послуги ОСОБА_16 та іншим не встановленим під час досудового розслідування особам чоловічої статі за грошову винагороду. Ознайомившись із запропонованими умовами роботи, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надали свою згоду на надання інтимних послуг та в подальшому за адресою: АДРЕСА_3 , де адміністрували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , надавали сексуальні послуги ОСОБА_17 та іншим не встановленим під час досудового розслідування особам чоловічої статі за грошову винагороду.

Відомості про зазначені кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, правова кваліфікація правопорушень ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на: автомобіль марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ; ключі від замка запалювання автомобіля марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши пояснення прокурора, власника майна та його захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які заперечували проти накладення арешту, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ОСОБА_6 дійсно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, його було повідомлено про підозру згідно з вимогами КПК України, а санкції як ч. 2 ст. 302 КК України, так і ч. 2 ст. 303 КК України передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі.

Також встановлено, що підозрюваному ОСОБА_6 належить рухоме майно, належність якого саме підозрюваному підтверджена належними та допустимими доказами, а саме автомобіль марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_6 згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС. Право власності на це рухоме майно підозрюваний набув 29 серпня 2023 року.

Разом з цим, положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Так, під час судового розгляду клопотання було встановлено, що інкримінований підозрюваному ОСОБА_6 можливий період злочинної діяльності починається з жовтня 2022 року, ця діяльність була припинена у жовтні 2023 року, після обрання підозрюваному відповідного запобіжного заходу. Вказане у клопотанні рухоме майно автомобіль був придбаний підозрюваним у період цієї можливої злочинної діяльності 29 серпня 2023 року. Жодні докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 в цей період мав офіційне джерело доходів, розмір яких дозволяв би придбати це майно, в матеріалах клопотання відсутні, не було надано таких доказів і в ході судового розгляду клопотання.

Отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, оскільки вилучений автомобіль міг бути придбаний за грошові кошти, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому може підлягати спеціальній конфіскації.

При цьому суд не приймає до уваги посилання захисників на ті обставини, що автомобіль не може бути предметом спеціальної конфіскації, оскільки його було придбано за кошти, які підозрюваний взяв у борг. Надана копія відповідної рукописної боргової розписки достеменно це не підтверджує, така розписка могла бути написана у будь-який період часу. Також суд враховує й ті обставини, що згідно з розпискою, грошові кошти були надані підозрюваному в борг його батьком ОСОБА_18 у присутності ОСОБА_19 , яка є дівчиною підозрюваного, та ОСОБА_20 , який є дідусем підозрюваного. До того ж, наявність відповідної суми грошових заощаджень у самого позикодавця ОСОБА_18 не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та накладення арешту шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна на: автомобіль марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ; ключі від замка запалювання автомобіля марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000107 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ; ключі від замка запалювання автомобіля марки «AUDI», моделі «A3», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_6 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна. У разі відсутності таких осіб під час проголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: