Справа № 583/4278/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №№ 1,2 в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 18 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Охтирка Сумської області, громадянина України, що має середню освіту, що не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , не судимого,

за ч. 1 ст. 289, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 близько 12 години 11 травня 2020 року, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, знаходячись у домоволодінні АДРЕСА_3 , скориставшись довірою фактичного власника та користувача мопеда SUZUKI AZ 50 Lets д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу, привівши двигун в готовність за допомогою ключів, які перебували в замку запалення, почав рух на вказаному мопеді, вартість якого становить 7240 грн., таким чином ним незаконно заволодів.

Такими діями ОСОБА_11 вчинив злочин, визначений ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

В червні 2016 року ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до свого знайомого ОСОБА_13 , що проживає в АДРЕСА_4 та повідомив йому неправдиві відомості про те, що має намір повернути мопед «Хонда Такт 30» після того, як начебто його дядько мопед відремонтує. Після чого, дочекавшись, поки відремонтують мопед ОСОБА_13 забрав його у ОСОБА_14 в світлий час доби в липні 2016 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) який ремонтував його за адресою: АДРЕСА_5 , повідомивши, що поверне його власнику, тобто ОСОБА_13 . Після чого вийшов з мопедом «Хонда Такт 30», вартістю 9050 грн. за межі вул. Партизанської, 6 м. Охтирка, розпорядившись майном на власний розсуд.

Такими діями ОСОБА_11 вчинив злочин, визначений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, в грудні 2019 року ОСОБА_11 вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом обману, в тому числі під різними приводами. ОСОБА_11 звернувся з пропозицією про придбання автомобіля до свого знайомого ОСОБА_4 , повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що має намір придбати автомобіль «Субару Форестер» в автосалоні м. Харків за спільні з потерпілим кошти та зареєструвати його на ОСОБА_4 . Реалізуючи частину свого умислу, ОСОБА_11 повторно, шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 7000 грн. в середині грудня 2019 року, повідомивши ОСОБА_4 неправдиву інформацію про необхідність сплати пенсійного збору за придбання автомобіля, які потерпілий перерахував на карту, яку йому вказав ОСОБА_11 . Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, ОСОБА_11 , перебуваючи в смт. Боромля Тростянецького району Сумської області, у вечірній час 21.12.2019 повторно, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 в сумі 3200 доларів США повідомивши останнього про те, що вказані грошові кошти потрібні для придбання автомобіля.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 в кінці січня 2020 року в період часу з 12 до 15 год. перебуваючи на вул. Ярославського біля будинку № 8 м. Охтирка Сумської області, під приводом термінової необхідності, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 у розмірі 13000 грн. Після цього, цього ж дня, продовжуючи реалізацію єдиного умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 . ОСОБА_11 під приводом термінової необхідності, заволодів шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_4 на суму 500 доларів США в АДРЕСА_6 . Отримані від ОСОБА_4 кошти ОСОБА_11 привласнив собі та витратив їх на власні потреби спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 106767,31 грн. ( виходячи з курсу НБУ на час незаконного заволодіння коштами).

Крім того, ОСОБА_11 , маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до торгівельного кіоску № НОМЕР_2 на продовольчому ринку по вул. Батюка, 36 м. Охтирка Сумської області, який орендує ОСОБА_5 , займаючись торгівлею взуттям. Реалізуючи свій намір, з прямим умислом, з метою власного збагачення, повторно, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що бажає придбати у нього кросівки, але на даний час не має грошей та кошти в якості оплати принесе пізніше, не повідомляючи про свій намір не оплачувати придбаний товар. Внаслідок цього у ОСОБА_5 склалося хибне враження про правдивість дій ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на продовольчому ринку по вул. Батюка, 36 м. Охтирка Сумської області передав ОСОБА_11 чоловічі кросівки Nike (khaki), комбінована (сітка та шкіра), з потовщеною підошвою, зеленого кольору, 42 розміру, вартістю 699 грн., після чого ОСОБА_11 покинув продовольчий ринок, розпорядившись майном на власний розсуд, присвоївши собі кросівки та не збираючись сплачувати ОСОБА_5 грошові кошти, завдавши останньому матеріальної шкоди у розмірі 699 грн.

Крім того, 22.05.2020 близько 12 год. ОСОБА_11 , маючи на меті заволодіти чужим майном шляхом обману, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_6 , який займається продажем велосипедів. Реалізуючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно, з прямим умислом, з метою власного збагачення, повторно, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_6 неправдиві відомості про те, що бажає придбати у нього велосипед, але кошти віддасть пізніше протягом місяця, не повідомляючи про намір не сплачувати за майно. Внаслідок цього у ОСОБА_6 склалося хибне враження про правдивість дій ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у магазині по АДРЕСА_7 передав ОСОБА_11 велосипед Aris моделі Т30, гірського типу, біло-червоно-синього кольору, вартістю 5500 грн. Після чого ОСОБА_11 забрав велосипед та покинув магазин, не маючи наміру сплачувати кошти, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 5500 грн.

Крім того, 23.05.2020, близько 12 год., ОСОБА_11 , маючи на меті заволодіти чужим майном шляхом обману, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_7 , належного ОСОБА_6 , який займається продажем велосипедів. Реалізуючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно, з прямим умислом, з метою власного збагачення, повторно, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_6 неправдиві відомості про те, що бажає придбати у нього велосипед, але кошти віддасть пізніше протягом місяця, не повідомляючи про намір не сплачувати за майно. Внаслідок цього у ОСОБА_6 склалося хибне враження про правдивість дій ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у магазині по АДРЕСА_7 передав ОСОБА_11 велосипед Scale моделі Sport, дитячий, трьохколісний, синього кольору, вартістю 671 грн. Після чого ОСОБА_11 забрав велосипед та покинув магазин, не маючи наміру сплачувати кошти, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 671 грн.

Крім того, 19.07.2020 близько 17 год. ОСОБА_11 знаходився поблизу магазину «Мир продуктов» по вул. Перемоги м. Охтирка, де на літньому майданчику поблизу магазину познайомився з місцевими мешканцями ОСОБА_15 та його дружиною ОСОБА_7 . Під час бесіди між ними відбулася розмова про відпочинок за кордоном та ОСОБА_11 повідомив, що у нього є можливість придбати за низькою ціною путівки для відпочинку у Туреччині, так як його знайома працює в туристичній агенції. ОСОБА_15 та ОСОБА_7 зацікавила ця інформація. У ОСОБА_11 виник намір повідомити ОСОБА_15 та ОСОБА_7 неправдиву інформацію про можливість оплатити вартість путівок по низькій ціні, отримати від них кошти для передачі нібито туристичній компанії, але в дійсності привласнити грошові кошти собі. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи навмисно, з прямим умислом, з метою власного збагачення, повторно, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_15 та ОСОБА_7 вигадану ним неправдиву інформацію про необхідність передачі йому грошових коштів для придбання путівок та про те, що в подальшому придбані путівки він передасть потерпілим. Крім того, він робив вигляд, що комусь телефонує з приводу придбання путівок, щоб у останніх склалося враження про правдивість його дій, про те, що він не буде придбавати путівки, ОСОБА_11 не повідомляв. Внаслідок обману з боку ОСОБА_11 ОСОБА_15 передав йому на літньому майданчику поблизу магазину «Мир продуктов» по вул. Перемоги в м. Охтирка грошові кошти у розмірі 400 американських доларів та 200 євро та вважав, що ці кошти будуть передані для оплати туристичних путівок. Отримані кошти ОСОБА_11 присвоїв, не маючи на меті придбавати путівки та передавати їх потерпілим, витратив їх на власні потреби, завдавши потерпілим матеріальної шкоди у розмірі 17135,32 грн.

Такими діями ОСОБА_11 вчинив злочин, визначений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість заперечив, зазначивши, що злочини не вчиняв. У всіх зазначених випадках мали місце цивільно-правові відносини, однак до нього ніхто з потерпілих не звертався з вимогою про повернення коштів.

Судом досліджені такі докази.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 06-07 листопада 2019 р. познайомився з ОСОБА_11 , якого підвозив кілька разів, з`ясувалося, що той однокласник його дружини. Стали підтримувати стосунки, ОСОБА_11 запрошував його стати його особистим водієм, обіцяв заробітну плату 6 тис. грн., паливо та техобслуговування автомобіля. ОСОБА_11 повідомляв, що має свій лоток з окулярами, а також допомагає у бізнесі батькові, має мільйонні доходи. Потім ОСОБА_11 запитав, чому він їздить на такому поганому автомобілі та запропонував придбати кращий. Спочатку дивилися автомобілі б/у, потім ОСОБА_11 запропонував придбати новий автомобіль, з цією метою їздили в автосалон, зупинили вибір на автомобілі Субару Форестер, вартістю близько 800 тис. грн. Це була значна вартість, однак ОСОБА_11 сказав не зважати. ОСОБА_11 казав, що ОСОБА_4 має внести 3200 дол. США, ОСОБА_11 придбає автомобіль та зареєструє його на ОСОБА_4 . Так як гроші зберігалися у батьків потерпілого, вони з ОСОБА_11 поїхали в с. Боромля. В присутності батьків 21.12.2019 потерпілий віддав ОСОБА_11 гроші, повечеряли та повернулися до м. Охтирка. В січні 2020 року ОСОБА_11 зателефонував, запросив до себе та сказав, що потрібно 13 тис. грн. на оформлення. Потерпілий дав йому гроші. ОСОБА_11 підтримував у нього враження, що вчиняє дії по придбанню автомобіля, казав, що привезуть автовозом. Коли потерпілий подзвонив у салон, йому повідомили, що замовлення на його ім`я не оформляли і доставку вони не організовують. Так як потерпілий не бачив ніяких результатів щодо придбання автомобіля, він почав вимагати у ОСОБА_11 повернути гроші, ОСОБА_11 став уникати зустрічей. Через деякий час ОСОБА_11 приїхав та попрохав позичити 500 долів, бо потрібно було дитині, яка захворіла. Потерпілий позичив гроші у знайомого, віддав їх ОСОБА_11 , після чого той взагалі перестав виходити на зв`язок, змінив номери телефону. Після цього потерпілий звернувся до поліції. До поліції звернувся не одразу, так як сподівався, що ОСОБА_11 гроші віддасть.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що знає ОСОБА_11 5-7 років, грав з ним у баскетбол. В 2021 році ОСОБА_11 подивився кросівки, через 1-2 дні йому зателефонувала продавець, щоб він поговорив з ОСОБА_11 . ОСОБА_11 попрохав кросівки, бо його зносилися. Це був вівторок, гроші ОСОБА_11 пообіцяв повернути у п`ятницю. Кошти за кросівки не віддав досьогодні. На продовольчому ринку стояла людина, яка продавала окуляри, товар підвози ОСОБА_11 , а також він забирав гроші. Потерпілий підходив до продавця, запитував, чи не залишав йому ОСОБА_11 гроші, однак та повідомила, що їй нічого про це не відомо.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що раніше не знав ОСОБА_11 , 22.05.2020 в магазин по АДРЕСА_7 прийшов ОСОБА_11 , який попрохав у борг велосипед вартістю 5500 грн. Гроші обіцяв повернути протягом місяця. На той час в магазині перебував батько потерпілого ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_11 назвав своє прізвище, ОСОБА_16 запитав, чи не родич ОСОБА_11 працював у НГВУ. ОСОБА_11 відповів ствердно. Тому йому повірили, склали розписку. Наступного дня ОСОБА_11 прийшов, попрохав ще один велосипед, дитячий трьохколісний, вартістю 671 грн. Коли пройшов час і ОСОБА_11 не повертав гроші, ОСОБА_16 поїхав до ОСОБА_17 з НГВУ, тоді з`ясувалося, що ОСОБА_11 не є його родичем. ОСОБА_16 телефонував ОСОБА_11 , їздив за адресою, вказаною в розписці, однак за вказаними номерами ОСОБА_11 не відповідав і гроші до цього часу не повернув.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що кілька років тому влітку відпочивали біля магазину «Мир продуктов» по АДРЕСА_7 . Разом з ними був і ОСОБА_11 , який також на той час проживав у будинку по АДРЕСА_8 , а також ОСОБА_18 та АДРЕСА_3 . Зайшла розмова про відпочинок за кордоном. Вони з чоловіком раніше не виїжджали на відпочинок, ОСОБА_11 сказав, що буде летіти з сім`єю в Турцію і вони можуть полетіти разом. Обіцяв допомогти все організувати, так як його кума працює у туристичній агенції. Потім обговорили суму коштів, яка необхідна для оформлення путівки, її чоловік передав ОСОБА_11 гроші долари та євро (зі спільного бюджету в її присутності), точну суму вона не пам`ятає, але її в наступному вказували під час звернення до поліції. Частину грошей передали пізніше. Так як після передачі коштів ніяких дій щодо організації поїздки не вчинялося, телефонували ОСОБА_11 . Він спочатку обіцяв, що все буде, однак потім перестав виходити на зв`язок, після чого вони звернулися до поліції. Гроші ОСОБА_11 повернув в лютому 2023 року. На даний час вона претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що ОСОБА_12 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її сином, мають спільну дитину. Однак потім до ОСОБА_12 став заїжджати ОСОБА_11 , який був її однокласником. Він себе позиціонував як людину з великим достатком і ОСОБА_12 через деякий час стала підтримувати з ним відносини. Свідку відомо, що ОСОБА_12 від батьків успадкувала гараж, який продала і за отримані кошти придбала скутер. Користувалася ним не дуже значний час, потім повідомила свідка, що ОСОБА_11 прийшов у гості, а потім зник разом зі скутером. Свідок разом із ОСОБА_12 зверталася до правоохоронних органів. Також ОСОБА_12 повідомила свідку, що ОСОБА_11 скутер продав і вона їздила до покупця на ринок, однак той повідомив, що скутер продав. Також ОСОБА_12 повідомила свідка, що до неї приходили ОСОБА_11 разом з батьком та обіцяли придбати інший скутер взамін того, що забрав ОСОБА_11 , якщо вона забере заяву з поліції, однак скутер не придбали. Чи повертав ОСОБА_11 гроші ОСОБА_12 свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що знає ОСОБА_11 близько 6 років. 3-4 роки тому ОСОБА_11 йому зателефонував і запитав, чи не придбає він у нього скутер. Він придбав, замінив деякі запчастини, а потім продав дівчині, але суму не пам`ятає. ОСОБА_11 казав, що скутер належить йому. ОСОБА_11 продав йому скутер один раз. Через деякий час дівчина, що купила мопед, приходила та повідомила, що мопед забрали. Мопед у ОСОБА_11 він придбавав з документами, тому у свідка не виникло підозри, що мопед ОСОБА_11 не належить.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що 16.05.2020 разом з чоловіком поїхали на речовий ринок та у ОСОБА_20 придбали скутер за 7 тис. грн., яким користувалися близько місяця. Потім вона зустріла ОСОБА_12 , яка повідомила, що то її скутер, і ОСОБА_11 його у неї викрав. Приїхали працівники поліції та 15.07.2020 вилучили скутер. Свідок звернулася до ОСОБА_20 , разом їздили до ОСОБА_11 , який передав скутер ОСОБА_20 , однак ОСОБА_11 повідомив, що гроші за скутер перерахував ОСОБА_12 , тому потрібно розбиратися з нею. Свідок зверталася з заявою до поліції, однак кримінальне провадження по цьому факту не відкривали.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що разом з ОСОБА_21 вирішили придбати скутер і 16.05.2020 на ринку зустріли продавця мопеда ОСОБА_20 (прізвище підказали на ринку), домовилися, подивилися документи, номера сходилися. Придбали за 7000 грн., приїхали додому. Деякий час користувалися. Потім дружина зустріла дівчину, яка сказала, що то її скутер, викликала поліцію. Скутер вилучили. Зі слів дружини свідку відомо, що раніше ОСОБА_11 проживав з дівчиною, яка була власницею скутера. Талон був виписаний на людину, що проживає в с. Хухра, прізвища не пам`ятає. Скутер не перереєстровували. На даний час кошти за скутер не повернуті.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що навчався разом з ОСОБА_11 , мають дружні стосунки. ОСОБА_24 є його однокласником. ОСОБА_24 мав мопед червоного кольору. Коли востаннє свідок бачив мопед точно не пам`ятає. Мопед був в неробочому стані. ОСОБА_25 повідомив, що ОСОБА_11 сказав, що мопед можна зробити у його знайомого. Ніби мопед зробили, однак ОСОБА_24 сказав, що мопед йому ніхто не повертає. Свідок бачив розібраний мопед, коли був на ОСОБА_26 (можливо, вулиця має іншу назву, будинки йдуть трохи осторонь від головної вулиці).

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що ОСОБА_11 з сином приїхали в гості в с. Боромля в листопаді-грудні 2019 року. Вони з ОСОБА_28 їх зустріли, повечеряли. Син повідомив, що хоче придбати автомобіль за гроші, що лежали у них на зберіганні 3200 доларів США, які син отримав за продаж попереднього автомобіля. Син взяв гроші, передав їх ОСОБА_11 , потім поговорили і вони поїхали. Син розповідав, що звертався до ОСОБА_11 з вимогою повернути гроші, однак той відмовлявся, пояснюючи, що у нього проблеми. Свідку невідомо, чи надходили на картку чоловіка гроші від ОСОБА_11 . Безпосередньо свідок ОСОБА_11 гроші в борг не давала.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що до них у с. Боромля ввечері в кінці 2019 року приїхав син разом з ОСОБА_11 . У них зберігалися гроші сина 3200 доларів США за продаж автомобіля. Син хотів придбати новий автомобіль. Гроші син віддав ОСОБА_11 на кухні у його присутності, також була дружина ОСОБА_27 , яка там готувала їсти. В цей час розмовляли на загальні теми. ОСОБА_11 обіцяв допомогти придбати автомобіль, казав, що додасть коштів, але автомобіль буде ОСОБА_4 . Автомобіль не купили, грошей ОСОБА_11 не віддав. Свідок заїжджав до ОСОБА_11 , прохав повернути гроші. ОСОБА_11 на карточку перерахував частину грошей. Як повідомляв свідку ОСОБА_4 , крім доларів ОСОБА_4 ще передавав ОСОБА_11 гроші. До того, як ОСОБА_11 взяв у сина гроші ніяких відносин з ОСОБА_11 у них не було.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що ввечері йому зателефонував ОСОБА_30 та попрохав позичити 500 доларів. Він погодився. ОСОБА_31 приїхав, забрав гроші, повернув через тиждень.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що знає ОСОБА_11 з 2020 року, він запропонував їй підробіток. ОСОБА_11 давав їй окуляри, які вони продавали. Справами ОСОБА_11 вона не цікавилася, спілкувалися з ним лише по роботі. Гроші віддавала ОСОБА_11 . До неї підходили люди, які цікавилися, де ОСОБА_11 , одного разу хотіли забрати товар, однак вона заперечила, сказала, що лише в присутності власника. Вона зрозуміла, що ОСОБА_11 винен гроші. Після цих подій вони перестали співпрацювати, товар повернули. Ще коли вони співпрацювали, десь у листопаді, ОСОБА_11 приніс кросівки, через деякий час повернувся і їх забрав. Потім їй стало відомо, що кросівки він брав у ОСОБА_33 . ОСОБА_34 запитував, де ОСОБА_11 , казав, що ОСОБА_11 повинен був принести йому гроші. Це було орієнтовно через місяць після того, як ОСОБА_11 залишав кросівки.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що раніше не знав ОСОБА_11 . В травні 2020 ОСОБА_11 зайшов до магазину, де свідок в той час знаходився, попрохав велосипед в розстрочку, написав розписку, що виплатить кошти протягом календарного місяця, залишив номер телефону. Під час розмови свідок зробив висновок, що ОСОБА_11 онук його знайомого. Наступного дня ОСОБА_11 взяв дитячий велосипед. Потім свідок намагався телефонувати ОСОБА_11 з приводу повернення коштів, однак той взяв слухавку один раз, потім не відповідав. Далі з`ясувалося, що ОСОБА_11 не є родичем його знайомому.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснив, що проживає в одному будинку з ОСОБА_36 та ОСОБА_11 по АДРЕСА_9 . Біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на літньому майданчику відпочивали ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , його дружина ОСОБА_37 , розмовляли про відпочинок. Свідок возив ОСОБА_36 до банкомата на вул. Перемоги м. Охтирка, щоб той зняв гроші. Потім повернулися на майданчик. В присутності свідка грошові кошти не передавалися. Однак місяців два-три тому в розмові ОСОБА_36 повідомив, що ОСОБА_11 з ним розрахувався.

Свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що знає ОСОБА_39 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 як сусідів по будинку. Влітку до широкомасштабного вторгнення разом з ОСОБА_40 та ОСОБА_11 сиділи за столиком біля будинку. Була розмова, що ОСОБА_15 з дружиною мають бажання летіти в Турцію. ОСОБА_11 сказав, що може допомогти з візою, путівками. Через деякий час при зустрічі ОСОБА_15 повідомив свідка, що немає ні грошей ні путівки. Зі слів ОСОБА_15 свідку відомо, що той телефонував ОСОБА_11 , однак ОСОБА_11 на зв`язок не виходив.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що працює в туристичній компанії по вул. Незалежності, 4, офіс 7 як ФОП. Вона бачила ОСОБА_11 в туристичній агенції, його батьки купляли собі тур. Це було ще до липня 2020 року. Прізвище ОСОБА_42 вона почула тоді, коли приходили отримувати свідчення. ОСОБА_11 не доводиться ні її кумом, ні її знайомим. Зазвичай, туристи самі приходять і оплачують кошти, бо людина обирає тур, ознайомлюється з умовами, приносить паспорт. З нею укладається договір, в якому записуються паспортні дані. ОСОБА_11 не домовлявся з нею за путівку ОСОБА_43 .

Свідок ОСОБА_44 пояснила, що була присутня як слідчий розмовляв по телефону. Її чоловік та батько обвинуваченого куми. В 2016 році проживала з чоловіком по вул. Партизанській, в той час чоловік вже був на пенсії. Про шахрайські дії ОСОБА_11 їй не відомо.

29.05.2020 ОСОБА_12 звернулася до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області з заявою про проведення перевірки по факту заволодіння її знайомим ОСОБА_11 скутером та грошовими коштами ( т. 1 а.п. 346).

20.06.2020 отримано заяву від ОСОБА_12 про те, що нею виявлений її мопед, який перебував у розшуку ( т. 1 а.п.250).

29.08.2020 ОСОБА_12 подала заяву про припинення проведення перевірки за даним фактом в зв`язку з тим, що ОСОБА_11 пообіцяв повернути скутер та грошові кошти ( т. 1 а.п. 347).

Протоколом огляду місця події від 20.06.2020 зафіксований огляд відкритої ділянки місцевості пров. Харківський та вул. Батюка м. Охтирка Сумської області, де поблизу магазину «Солодощі» знаходиться скутер синьо-чорного кольору Suzukiд.н.з. НОМЕР_3 ( т. 2 а.п. 5-7).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна житловий будинок по АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_21 ( т. 2 а.п. 11-13)

Протоколом обшуку від 15.07.2020 зафіксована добровільна видача ОСОБА_21 з господарства АДРЕСА_3 скутера Suzukiд.н.з. НОМЕР_3 ( т. 2 а.п. 16-17).

Згідно до висновку експерта за наслідками проведення судової автотоварознавчої експертизи № 19/119/11/2-177е від 04.08.2020 ринкова вартість мопеда марки Suzuki з об`ємом двигуна 49,9 куб. см. 2002 року випуску з урахуванням зносу станом на 11.05.2020 може складати 7240 грн. ( т. 2 а.п. 49-52).

12.06.2017 ОСОБА_13 звернувся до Охтирського ВП ГУНП в Сумській області з заявою про проведення перевірки по факту неповернення його речей ОСОБА_11 ( т. 2 а.п. 83).

Згідно до висновку експерта за наслідками проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1627 від 01.10.2020 середньоринкова вартість ненаданого на дослідження мопеда марки Honda Takt 30 без державного реєстраційного номера, з врахуванням наданих даних щодо нього, станом на червень 2016 р. складає 9050 грн. ( т. 2 а.п. 96-99).

Протоколом огляду речей та документів від 23.09.2020 зафіксований огляд смартфону HUAWEI CAN-L11, сірого кольору. При відкритті СD-карти на смартфоні виявлені 23 папки, одна з яких з назвою «callu» Всередині папки знаходяться папка з назвою «allcalls», при відкритті якої розміщена папка з назвою «КОСТЮК ВЛАД» та ще 938 аудіозаписів. При відкриванні папки «КОСТЮК ВЛАД» виявлено 28 аудіозаписів з різними назвами. При відриванні файлів встановлено, що вони містять запис телефонних розмови з приводу отриманої суми та повернення боргу ( т. 2 а.п. 115-120).

09.10.2020 ОСОБА_11 був затриманий.

Згідно до довідки Охтирського відділення № 1 Сумської філії АТ КБ «ПриватБанк» за даними Нацбанку України курс одного долара США по відношенню до гривні складає:

станом на 21.12.2019 23,3253; станом на 20.01.2019 24,2527; станом на 21.01.2019 24,3257; станом на 22.01.2019 24,2586; станом на 23.01.2019 24,3310; станом на 24.01.2019 24,5212; станом на 25.01.2019 24,5212; станом на 26.01.2019 24,5212; станом на 25.01.2019 24,3301; станом на 28.01.2019 24,5984; станом на 29.01.2019 24,7204; станом на 30.01.2019 24,8491; станом на 31.01.2019 24,9196 ( т. 2 а.п. 185).

Відповідно до наданого потерпілим ОСОБА_15 скріншоту з месенжера «Вайбер» 20.07.2020 о 09.20 год. ОСОБА_11 переслав ОСОБА_15 номер картки ОСОБА_45 , попрохав скинути 6, обіцяючи повернути по приїзду. ОСОБА_15 відповів, що скине 4750 через годину. О 10.59 год. надіслав фото квитанції. ОСОБА_11 підтвердив, що надійшло, ввечері набере ( т. 2 а.п. 209-211).

Згідно до довідки Охтирського відділення № 1 Сумської філії АТ КБ «ПриватБанк» за даними Нацбанку України курс одного долара США по відношенню до гривні складає станом на 19.07.2020 27,2738, курс ЕВРО 31,1290 ( т. 2 а.п. 215).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2020 ОСОБА_16 на фотознімку № 4 впізнав особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його велосипедом з магазину «Затишок» ( т. 2 а.п. 228).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2020 ОСОБА_6 на фотознімку № 2 впізнав особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його велосипедом з магазину «Затишок» ( т. 2 а.п. 229).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2020 ОСОБА_46 на фотознімку № 3 впізнав особу, яка шахрайським шляхом заволоділа велосипедами з магазину «Затишок» ( т. 2 а.п. 230).

Згідно до висновку експерта за наслідками проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-2467е від 09.10.2020 вартість велосипеду гірського типу торговельної марки Aris моделі Т30 біло-червоно-синього кольору станом на 22.05.2020 могла становити 5500 грн;

велосипеду марки Scale моделі Sport, синього кольору, тип дитячий, трьохколісний, станом на 23.05.2020 могла складати 671 грн. ( т. 2 а.п. 233-239).

Потерпілим ОСОБА_6 надана розписка, в якій зазначено: ОСОБА_11 АДРЕСА_10 , велосипед 5500-500=5000, гном 650-200=450 23.05.2020 5000+450=5450 підпис. «Я ОСОБА_11 виплачу сумму 5000 тис за 1 календарний місяць 22.05.2020» підпис ( т. 2 а.п. 242).

Протоколом огляду документу від 05.11.2020 зафіксований огляд розписки ( т. 2 а.п. 243).

Досліджені докази суд визнає такими, що відповідають вимогам належності та допустимості, оскільки вони зібрані у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку та підтверджують обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Так, свідок ОСОБА_19 пояснила, що їй відомо про наявність у потерпілої скутера, який остання придбала за кошти від продажу гаражу, а також їй відомо, що без згоди потерпілої ОСОБА_12 . ОСОБА_11 заволодів цим скутером, який продав ОСОБА_20 , що свідок ОСОБА_20 підтвердив у судовому засіданні. Також свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підтвердили факт придбання у ОСОБА_20 скутера, а також ту обставину, що ОСОБА_12 повідомляла їм, що цей скутер належить їй і він був вилучений з її володіння без її згоди.

Сукупність досліджених доказів у взаємозв`язку дає суду підстави для висновку про винуватість ОСОБА_11 у скоєнні незаконного заволодіння транспортним засобом і такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_13 звернувся 12.06.2017 з заявою про проведення перевірки за фактом тривалого неповернення належних йому речей ОСОБА_11 , а саме мопеда «Хонда Такт», який був переданий потерпілим ОСОБА_11 у червні 2016 року для ремонту.

Свідок ОСОБА_23 підтвердив, що у ОСОБА_13 був мопед, який ним був переданий ОСОБА_11 для ремонту, однак не повернутий.

Ці обставини належними та допустимими доказами не спростовані, докази повернення майна чи існування домовленостей про перехід права на майно на підставі цивільних угод суду не надані.

Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_11 у скоєнні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) і такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Також суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_11 у скоєнні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно і такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на показах потерпілого ОСОБА_47 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_48 , які є узгодженими між собою, послідовними та підтверджують факт передачі грошових коштів внаслідок введення ОСОБА_11 в оману обіцянкою придбання за ці кошти автомобіля для потерпілого ОСОБА_47 без наміру вчинення будь-яких дій на реалізацію цієї обіцянки.

Також висновки суду про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні шахрайства ґрунтуються на показах потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_49 , з яких вбачається, що обвинувачений отримав від потерпілого кросівки, обіцяючи віддати кошти протягом певного періоду часу, ввівши цим потерпілого в оману, хоча та обставина, що обвинувачений не віддав потерпілому кошти до цього часу та не вчинив дій щодо повідомлення потерпілого про неможливість повернення коштів після спливу обумовленого строку свідчать про наявність умислу заволодіння кросівками без наміру здійснювати їх оплату.

По епізоду щодо заволодіння велосипедами висновки суду ґрунтуються на показав потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , досліджених письмових доказах, що підтверджують факт отримання велосипедів, за які обвинувачений зобов`язався віддати кошти протягом визначеного часу, однак свої зобов`язання не виконав. Про відсутність наміру виконувати зобов`язання щодо передачі коштів за отримане майно свідчать подальші дії обвинуваченого, який ухилявся від спілкування, будь-яких заходів до повернення коштів не вживав.

Твердження обвинуваченого щодо наявності в даному випадку цивільно-правових відносин у зв`язку з існуванням розписки про повернення коштів суд не приймає до уваги, оскільки отримуючи майно, обвинувачений не збирався виконувати свої зобов`язання, що, в подальшому, і довів своїми діями, ухиляючись від контактів з потерпілим та не вчиняючи дій, спрямованих на виконання зобов`язання.

Про наявність умислу на заволодіння грошовими коштами подружжя ОСОБА_42 свідчать і ті обставини, що обвинувачений не мав реальної можливості виконати обіцянки, надані потерпілим, щодо придбання путівок, про що йому було достеменно відомо.

При призначенні покарання обвинуваченому як обставину, що пом`якшує покарання, визначену ч. 1 ст. 66 КК України суд враховує відшкодування заподіяної шкоди потерпілим ОСОБА_42 та часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_12 .

Судом не встановлено обставин, визначених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому.

При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, частково відшкодував спричинену шкоду.

За таких обставин дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк, необхідний та достатній для його виправлення за ч. 1 ст. 289 КК України; у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції на час скоєння злочину як закону, що покращує становище обвинуваченого) та у виді обмеження волі в межах строку, визначеного санкцією ч. 2 ст. 190 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, незважаючи на заперечення винуватості частково відшкодував спричинену шкоду, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, згідно приписів ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За правилами ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення діяння), відносилось до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачено основне покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, строк давності притягнення особи до відповідальності за таке правопорушення, відповідно до положень ст. 49 КК України, на той час становив 3 роки.

Частина 1 ст. 49 КК України (в редакції на даний час) визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України у чинній редакції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (у чинній редакції) відноситься до нетяжких злочинів і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за правилами ч. 1 ст. 49 КК України становить також 3 роки.

Згідно приписів ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення діяння) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно приписів ч. 3 ст. 49 КК України ( в чинній редакції) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, вчинення обвинуваченим злочину, визначеного ч. 2 ст. 190 КК України, який у редакції ст. 12 КК України на час вчинення відносився до злочинів середньої тяжкості та у чинній редакції ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше двох років призвів до переривання перебігу давності і перебіг давності слід рахувати з 19.07.2020.

На час розгляду справи закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений наполягав на вирішенні пред`явленого обвинувачення по суті.

Разом з тим, згідно приписів ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 Кодексу.

За таких обставин, обвинувачений має бути звільнений від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 190 КК України.

Потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 18067,44 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої незаконним заволодінням грошовими коштами потеплілих та 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого їм завдана матеріальна шкода у вказаному розмірі, пов`язана з позбавленням їх грошових коштів у розмірі 400 доларів США та 200 Євро. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого вони перенесли важке моральне навантаження та стрес внаслідок необхідності витрачання робочого часу на вирішення питань, пов`язаних із досудовим слідством. Після вчинення обвинуваченим неправомірних дій у них порушився ритм їх життя, погіршився стан здоров`я та самопочуття, вони постійно відчувають острах подібного шахрайства з боку інших осіб, відчувають головний біль та стан нервового стресу.

ОСОБА_21 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченого.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нею був придбаний скутер Suzuki Lets 2 д.н.з. НОМЕР_3 , за який нею сплачені кошти у розмірі 7000 грн. Однак вказаний скутер був вилучений і має бути повернутий ОСОБА_12 , яка вважає себе законним володільцем скутера. Тому вважає, що діями ОСОБА_11 , який незаконно заволодів транспортним засобом та продав його ОСОБА_20 , який, в подальшому, продав скутер їй, їй завдана матеріальна шкода у розмірі 7000 грн. кошти, які вона витратила на придбання скутера. Також нею понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., які просить стягнути з обвинуваченого.

ОСОБА_12 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями ОСОБА_11 .

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_11 неправомірно заволодів її транспортним засобом скутером Suzuki Lets 2 д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 7240 грн. Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_11 відшкодував їй 5000 грн., однак 2400 грн. залишилися невідшкодованими, які вона і просить стягнути з ОСОБА_11 . Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого їй завдана моральна шкода, яка полягає у зміні звичного укладу життя, так як відсутність скутера позбавила її можливості відвозити дитину в дитсадок та вирішувати інші побутові питання. Вона пережила значний стрес внаслідок позбавлення її майна, погіршилося її самопочуття, втратила сон, вимушена була звертатися до правоохоронних органів. Моральну шкоду оцінює у розмірі 5000 грн., яку просить стягнути з обвинуваченого. А також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Як вбачається з квитанції від 17.07.2020 ОСОБА_11 відшкодував ОСОБА_12 5000 грн.

ОСОБА_4 звернувся з позовом про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями останнього. Внаслідок шахрайських дій обвинувачений заволодів коштами потерпілого у розмірі 106767,31 грн., які потерпілий просить стягнути з обвинуваченого. Крім того, обвинуваченим була завдана моральна шкода, пов`язана з втратою майна у вигляді грошових коштів, погіршення стосунків у сім`ї, значних переживань, втрати сну, необхідності вжиття заходів для відновлення своїх інтересів. Моральну шкоду оцінює у розмірі 20000 грн., яку просить стягнути, а також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Обвинувачений позовні вимоги не визнав.

Суд врахував позицію учасників, дійшов такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України до моральної шкоди закон відносить фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, що заподіяла моральну шкоду, а також інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи вимоги за позовом ОСОБА_15 та ОСОБА_7 суд приймає до уваги заяву ОСОБА_7 надану нею в судовому засіданні про добровільне відшкодування ОСОБА_11 заподіяної шкоди, за таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Вирішуючи вимоги за позовом ОСОБА_21 суд виходить з того, що позивачка не довела, ту обставину, що діями обвинуваченого, які виразилися у незаконному заволодінні скутером, належним ОСОБА_12 заподіяна шкода її майну.

За встановлених обставин заявлений ОСОБА_21 позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги за позовом ОСОБА_12 суд приймає до уваги, що незаконними діями обвинуваченого потерпілій спричинена матеріальна шкода у розмірі вартості транспортного засобу, яким незаконно заволодів обвинувачений.

Разом з тим, транспортний засіб, яким незаконно заволодів обвинувачений, визнаний речовим доказом та поміщений на майданчик території Охтирського РВП ГУНП в Сумській області і, виходячи з приписів ст. 100 КПК України, підлягатиме поверненню власниці і, таким чином, спричинена матеріальна шкода є фактично відшкодованою.

Потерпіла не довела належними та допустимими доказами понесення нею втрат морального характеру внаслідок дій обвинуваченого, також нею не надано доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи вимоги за позовом ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що незаконними діями обвинуваченого потерпілому спричинена матеріальна шкода у розмірі 106767,31 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Однак потерпілим не доведено належними та допустимими доказами понесення ним втрат морального характеру внаслідок дій обвинуваченого, також не надано доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим заявлені вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Згідно ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні злочину, визначеного ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в прибуток держави.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_11 визнати винуватим:

у скоєнні злочину, визначеного ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років обмеження волі;

у скоєнні злочину, визначеного ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_11 остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи навчання.

Стягнути з ОСОБА_11 в прибуток держави в рахунок відшкодування витрат за проведення судових експертиз 4249,58 грн. (чотири тисячі двісті сорок дев`ять грн. 58 коп).

Цивільний позов ОСОБА_15 , ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_21 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 106767,31 грн. (сто шість тисяч сімсот шістдесят сім грн. 31 коп).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Речовий доказ - мопед Suzukiд.н.з. НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , 2002 р.в., реєстраційний талон НОМЕР_5 від 28.10.2010, ключ до замка запалення, які передані на зберігання до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_12 скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1