Cправа № 243/6295/23
Провадження № 1-кс/243/1137/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, клопотання ст. слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Вільшанка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, військовослужбовця військової служби під час мобілізації на особливий період, військова посада гранатометник 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , звання - солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання ст. слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, за процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 09.11.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 09 листопада 2023 року, приблизно о 16 годині 25 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин через вживання старшим солдатом ОСОБА_8 наркотичних засобів, в ході бійки повалив останнього на підлогу, після чого почав завдавати множинні удари руками та ногами по голові та тулубу, після чого взяв в руки шматок деревини та продовжив наносити удари, чим спричинив старшому солдату ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, рвано-забійну рану волосяної частини голови, параорбітальна гематому зліва, забій лівого ока, закрита травма грудної клітини, з переломом 7 ребра праворуч, 7-8 ребер ліворуч, двобічного пневмотораксу, закритої травми живота, травматичного розриву селезінки, гемоперитонеум, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

09 листопада 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 10 листопада 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.11.2023 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

11 листопада 2023 року слідчим суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк 60 днів, тобто до 07.01.2024.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 10.02.2024 включно.

Таким чином, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою спливає 07.01.2024, однак, завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо з причин складності вказаного кримінального провадження, оскільки злочин, у якому підозрюються особа, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, під час досудового розслідування потрібно провести значну кількість складних і тривалих слідчих (розшукових) дій, у тому числі судових експертиз, дослідити обставини, що входять у предмет доказування.

На теперішній час органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, необхідних для повного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Органу досудового розслідування необхідно виконати наступне: отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, висновок судово-медичної експертизи речових доказів, виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, підготувати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не виявляється можливим з об`єктивних причин, зокрема у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні призначено низку експертиз, проведення яких має довготривалий характер через завантаженість експертів та тривале проведення самої судової експертизи, що унеможливлює завершення досудового розслідування без продовження строку досудового розслідування. Також своєчасному проведенню слідчих дій перешкоджає військова агресія РФ на території України, а саме - загострення збройного конфлікту на сході України.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які існували на час обрання запобіжного заходу, та на даний час не зменшились, а саме - запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п .п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто необхідністю запобігання спробам:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення такого покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а застосованим щодо нього запобіжним заходом, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, можливі наслідки для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний спричинив тяжкі тілесні ушкодження в умовах воєнного стану, та бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, тим самим утворюють склади кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вказаним вище ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, можливість незаконного впливу на свідків задля зміни в подальшому їх показів в суді, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт, не є достатнім і не виправдовує настання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь ОСОБА_4 у бойових діях, пов`язаних із захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже, вони не утворюють для ОСОБА_4 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, прокурор звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Отже, досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом утримання ОСОБА_4 під вартою.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду на тому, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 10.02.2024 включно, без визначення підозрюваному розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив продовжити строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що заявлені органом досудового розслідування ризики, не доведені, підстав ухилятися від покарання ОСОБА_4 не має, вплив на свідків з боку підозрюваного також відсутній, а ймовірність вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення стороною обвинувачення також не доведена. Захисник просила застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання, в м. Одеса, де він проживає разом із цивільною дружиною та малолітніми дітьми.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свого захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та призначити йому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що він визнає свою провину та співпрацює зі слідством, наміру переховуватися або ухилятися не має. Бажає далі воювати. Додатково повідомив, що він мешкає в цивільному шлюбі, від якого у них з дружиною є маленька донька. Також у цивільної дружини ОСОБА_4 є старша дитина, він інших стосунків.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено наступне.

09.11.2023 о 19 год 30 хв ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

10.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000795 від 09.11.2023, згідно з яким 09.11.2023 року до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виник конфлікт між ОСОБА_8 та солдатом ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, діагноз: ВЧМТ, перелом основи черепу, забій головного мозку та тім`яної частини голови (ЄО № 14639 від 09.11.2023;

-протоколом огляду місця події від 09.11.2023, згідно з яким в період часу з 18-52 год по 20-09 год було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та виявлено речі, що зберегли на собі сліди вчинення злочину та мають значення речового доказу, а відтак підлягають врятуванню, які в подальшому було вилучено;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який показав, що він працює на посаді начальника операційного відділення у військовому госпіталі м Слов`янська, та 09.11.2023 до них у відділення було доставлено військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_8 з тяжкими тілесними ушкодженнями. Первинний діагноз: ВЧМТ, забій головного мозку під питанням, рвано-забійні рани волосяної частини голови, параорбітальна гематома зліва, забій лівого ока, закрита травма грудної клітини, двобічний пневмоторакс, переломи сьомого ребра справи, 7 та 8 ребер зліва, закрита травма живота, травматичний розрив селезінки, гемоперитонеум. Потерпілому була надана первинна хірургічна допомога;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.11.2023, який був свідком бійки, яка сталася між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та розповів про обставини, за яких ОСОБА_14 було спричинено тілесні ушкодження;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 09.11.2023, який розповів та показав обставини подій, які відбулися 09.11.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , де сталася бійка між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.11.2023, який розповів, що 09.11.2023 ввечері, коли він вийшов покурити на вулицю, його покликав знайомий військовослужбовець ОСОБА_15 , який сказав, що в будинку АДРЕСА_3 , де дислокувався їх підрозділ, між військовослужбовцями сталася бійки, попросив допомогти. ОСОБА_9 , прийшовши на допомогу, бачив за вказаною адресою раніше знайомого військовослужбовця ОСОБА_16 та іншого, незнайомого військового, який був весь в крові;

-фототаблицею з місця події;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2023, за яким свідок ОСОБА_9 впізнав на одній світлині із запропонованих для огляду ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.11.2023, який розповів, за яких обставин йому стало відомо про бійку, яка сталася між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 09.11.2023;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 09.11.2023, який свою провину визнав, підтвердив, що він побив ОСОБА_8 , але зауважив, що через сильний стан сп`яніння він не розумів, кого б`є;

-повідомленням про підозру від 10.11.2023, яке було вручено ОСОБА_4 10.11.2023;

-ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2023, якою відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Наявні на теперішній час у кримінальному провадженні докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, вважаю, що на теперішній час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, останній може вчинити спробу переховування задля уникнення кримінального відповідальності.

Крім ризику переховування, слідчим також заявлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Вказаний ризик вважаю також обґрунтованим та таким, що не зменшився, оскільки наразі проводиться досудове розслідування кримінального провадження, обвинувальний акт стороною обвинувачення не складений, свідки судом не допитані, а тому, враховуючи, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками, вони є його бойовими товаришами та він обізнаний про їх місце перебування, а також про місце перебування потерпілого по справі, існує ймовірність того, що ОСОБА_4 може скористатися цим та, перебуваючи на волі, здійснити вплив на свідків по кримінальному провадженню, з метою змусити їх змінити небажані для нього свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Окрім того, встановивши ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, адже дії ОСОБА_4 , який є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину під час воєнного стану, щодо переховування від органу досудового розслідування (у разі їх вчинення) можуть утворити склад іншого злочину, кваліфікованого за ч. 5 ст. 407 або ч. 4 ст. 408 КК України.

Заявлений в клопотанні ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вважаю такими, що не знайшов свого підтвердження під час судового засідання, наведені слідчим в клопотанні доводи є припущеннями, які не обґрунтовані належним чином.

Крім зазначеного, вважаю, що прокурором було доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та клопотання, що розглядається.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2023 було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з дня затримання, тобто 09.11.2023 року, та до 07.01.2024 включно.

Доказів того, що обставини, які були прийняті слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту суду не надано.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_17 від 21.12.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 09.11.2023, до трьох місяців, тобто до 10.02.2024 включно.

Слідчий в своєму клопотанні просить продовжити строк застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 10.02.2024 включно.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до положення ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що вказані обставини у їх сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною першою статті 197 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, враховуючи, що завершити досудове розслідування в строк до 07.01.2024 не виявляється можливим через те, що не отримані всі необхідні висновки експертиз, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема, висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, висновок судово-медичної експертизи речових доказів, також органу досудового розслідування необхідно виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, підготувати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства, а отже вважаю, що є законні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, який продовжено на підставі постанови керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_17 від 21.12.2023, на строк до 10.02.2024 року включно.

Саме цей запобіжний захід може в подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання стороною обвинувачення доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 , а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною захисту суду не наведено. Доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків жодними доказами не підтверджені.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, згідно з яким слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, застосовуючи до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному, оскільки інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, а отже застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти до закінчення строків досудового розслідування, тобто до 10 лютого 2024 року включно, без визначення застави.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 27.12.2023 о 14-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1