Справа № 761/7293/17
Провадження № 1-кп/761/462/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва, кримінальне провадження № 0010806 від 31 серпня 2016 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до висунутого обвинувачення, 30 серпня 2016 року до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення протиправних дій з боку невідомих йому осіб, які виразились у самовільному проникненні до квартири АДРЕСА_5 звернувся ОСОБА_8 . За результатами виїзду на місце події та огляд вказаної квартири слідчо - оперативною групою Шевченківського УП до з`ясування всіх обставин та з метою запобігання вчинення подальших протиправних дій було опечатано вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 та приставлено до вказаних дверей дільничного офіцера поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який, виконуючи службові обов`язки, здійснював охорону громадського порядку.

Цього ж дня приблизно о 19 голині, коли ОСОБА_9 , виконуючи службові обов`язки по охороні громадського порядку, знаходився поруч з вхідними дверима до квартири АДРЕСА_5 , то побачив, що до вказаної квартири направляються 3 чоловіки спортивної тілобудови, одягнені в цивільний одяг. Підійшовши впритул до ДОП ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стали чинити дії, спрямовані на проникнення до вказаної квартири. В цей час ДОП ОСОБА_9 з метою запобігання вчинення протиправних дій останніми, представився працівником поліції, пред`явив своє службове посвідчення та попередив про недопустимість проникнення до вказаної квартири у зв`язку із обмеженим доступом до неї та наявною заборонною стрічкою слідчого з пояснювальним записом про заборону входу до квартири до з`ясування всіх обставин справи.

Однак ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , обступивши з усіх боків ДОП ОСОБА_9 , незважаючи на заборону вчиняти протиправні дії та попередження про недопустимість їх вчинення з метою виконання свого протиправного умислу, направленого на проникнення до квартири, застосовуючи фізичне насильство до працівника правоохоронного органу, що виконує свої службові обов`язки, посягаючи на авторитет органів державної влади, стали відтісняти ДОП ОСОБА_9 від вхідних дверей до вказаної квартири. Продовжуючи далі свої злочинні дії ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, що перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, схопив останнього обома руками за сорочку, в яку він був одягнений та з силою розірвав її, внаслідок чого на грудній клітині ДОП ОСОБА_9 утворились подряпини від рук ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_3 наблизився до ДОП ОСОБА_9 та, усвідомлюючи що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, що перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, умисно, рукою, стиснутою в кулак, наніс сильний удар в грудну клітину ДОП ОСОБА_9 , від якого у останнього збилося дихання та він зігнувся від болю. Тоді ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, що перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, підійшовши до ДОП ОСОБА_10 також умисно наніс йому удар рукою, стиснутою в кулак, в груди та діючи погоджено між собою, відтіснили ДОП ОСОБА_9 від вхідних дверей до квартири, отримавши змогу потрапити до вказаної квартири, порушуючи тим самим недоторканість житла та незаконно проникли в приміщення вищевказаної квартири.

Згідно довідки Київської міської клінічної лікарні №9 у ОСОБА_9 діагностовано закриту травму грудної клітини та забій грудної клітини.

Крім цього, 30 серпня 2016 року приблизно о 19 годині ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 незаконно проникли до житла, а саме квартири АДРЕСА_5 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_8 , порушивши тим самим недоторканість житла.

Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 30 серпня 2016 року приблизно о 19 годині, умисно заподіявши ОСОБА_9 - працівникові правоохоронного органу, що перебуває при виконанні службових обов`язків, побоїв, продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на незаконне проникнення до житла, відтіснили ДОП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від вхідних дверей до вищевказаної квартири, з метою незаконного проникнення до неї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 за допомогою наявних у нього ключів, незважаючи на усне попередження ДОП ОСОБА_9 про заборону проникнення до вказаної квартири та наявної бирки, якою було опечатано вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 працівниками правоохоронних органів, що містила пояснювальний напис про заборону проникнення до вказаної квартири, відчинив вхідні двері до вказаної квартири, зірвавши заборонювальну бирку та разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 незаконно проникли до житла, а саме до квартири АДРЕСА_5 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_8 , порушивши тим самим недоторканість житла.

Такі дії ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України.

В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім цього, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кожний окремо, яким судом було роз`яснено підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, їх право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, підтримали заявлене захисниками клопотання, при цьому зазначали, що свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнають, однак у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, просили суд закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотань про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України. Однак частково заперечувала щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, позицію обвинувачених, захисника, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень Закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності їх згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання (Вказане узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, яке інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до категорії нетяжких злочинів, санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України, яка інкримінована обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

При цьому, як убачається із вимоги на судимість, ОСОБА_4 після вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, 08 липня 2021 року вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Таким чином, з урахуванням вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, строк давності звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 345 КК України, переривався, та обчислення строків давності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підлягає саме з 08 липня 2021 року, а відтак на момент розгляду кримінального провадження строк звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, не сплинув, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності слід відмовити в частині звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому, як убачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, вчиненого 30 серпня 2016 року, тобто на момент вчинення ним 08 липня 2021 року нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та розгляду кримінального провадження в суді, сплинув термін, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_7 судом не встановлено даних, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від слідства, суду, вчинив нове кримінальне правопорушення, та, як убачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення 30 серпня 2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто на момент розгляду кримінального провадження сплинув термін, встановлений п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також те що ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, зважаючи на те, що останнім надано згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_7 та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Керуючись ст.ст. 284-288, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 162 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010806 від 31 серпня 2016 року - закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1 .