Справа № 756/3694/23
Номер провадження № 1-кп/756/1101/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 14.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, студента 1 курсу Київського професійного ліцею будівництва і комунального господарства м.Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

13.01.2023, близько 16:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщені гіпермаркету «Метро», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т С. Бандери, 26-В, маючи виник умисел, спрямований на таємно викрадення майна, та реалізуючи його, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників гіпермаркету, взяв товар з торгівельного прилавка, а саме: Віскі JackDaniels 0.7 л, у кількості 1 пляшка, вартістю 549 грн. 44 коп. (без ПДВ), льодяники Холс вишня, у кількості 18 штук, загальною вартістю 187 грн. 56 коп. (без ПДВ), жувальні гумки Дірол кавун 18г, у кількості 64 штуки, загальною вартістю 1274 грн. 88 коп. (без ПДВ), жувальні гумки Дірол чорниця 18г у кількості 32 штуки, загальною вартістю 637 грн. 44 коп. (без ПДВ), жувальні гумки Орбіт кавун 14г, у кількості 60 штук, артикул, загальною вартістю 710 грн. 40 коп. (без ПДВ), жувальні гумки Орбіт баблмінт 14г, у кількості 60 штук, загальною вартістю 710 грн. 40 коп. (без ПДВ), та заховав вказаний вище товар у власний портфель чорного кольору, з яким прийшов до гіпермаркету.

Виконавши усі дії, які неповнолітній ОСОБА_5 вважав за необхідне для таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, останній попрямував до виходу із гіпермаркету, де перетнув межі ліній кас, не розрахувавшись при цьому за вищезазначений товар, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони гіпермаркету «МЕТРО».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_5 міг спричинити ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» майнову шкоду на загальну суму 4070 грн. 12коп. (без урахування ПДВ).

Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 13.01.2023, він перебував в приміщення магазину «Метро», де він взяв перелічений товар, склав його в рюкзак, що був при ньому, пішов на вихід, розрахувавшись. Біля кас його зупинили охоронці, викликали працівників поліції, все вилучили. У вчиненому обвинувачений розкаюється, просить не призначати йому сурове покарання, оскільки має новонароджену дитину, яку утримує та виховує.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 без його участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що беззаперечно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від його відбуття з випробувальним строком на 1 рік відповідно до положень статей 75 КК України.

Захисник та законний представник обвинуваченого у судовому засіданні не заперечували щодо такої міри покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченого та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання неповнолітнього обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та вчинення кримінального првопорушення неповнолітнім. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Вид та вартість майна, яким намагався заволодіти обвинувачений, наслідки вчинення злочину, зокрема, відсутність у потерпілого претензій матеріального характеру до обвинуваченого, який не заявляв цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який є неповнолітнім, винуватість у вчиненні злочину визнав, неофіційно, але працює, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину на утриманні.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Тож, призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, а контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надасть можливість органу пробації аналізувати інформацію щодо виправлення засудженого.

Суд призначає покарання на підставі внутрішнього переконання і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовано запобіжний захід та не вбачає потреби обирати його до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Речові докази: - Віскі JackDaniels 0.7 л, у кількості 1 пляшка, льодяники Холс вишня, у кількості 18 штук, жувальні гумки Дірол кавун 18г, у кількості 64 штуки, жувальні гумки Дірол чорниця 18г у кількості 32 штуки, жувальні гумки Орбіт кавун 14г, у кількості 60 штук, жувальні гумки Орбіт баблмінт 14г, у кількості 60 штук, які передано на відповідальне зберігання ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» - залишити в володінні останнього.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1