05.02.2024 Справа № 756/1399/24
Номер справи 756/1399/24
Номер провадження 1-кс/756/370/24
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонськго районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва 31 січня 2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 15 січня 2024 року приблизно о 18 год. 58 хв., ОСОБА_6 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 вчинили викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_8 , поєднаний із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент його застосування, вчинений в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, чим спричинили майнову шкоду у розмірі 4340 грн.

16 січня 2024 року слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведений невідкладний обшук житла ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, окрім іншого, вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 6S», сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою (т. НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_3 , із сім карткою з номером ( НОМЕР_4 ); банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , фрагмент сім-картки «Київстар» - 4 шт., які вилучено.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року у справі №756/898/24 легалізовано проведений 16 січня 2024 року обшук за місцем проживання ОСОБА_7 .

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 17 січня 2024 року майно, вилучене під час проведення невідкладного обшуку: мобільний телефон марки «iPhone 6S», сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою (т. НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_3 , із сім карткою з номером ( НОМЕР_4 ), банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , фрагмент сім-картки «Київстар» - 4 шт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0000151 від 16 січня 2024 року.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно, яке вилучене 16 січня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та визнано речовими доказами, з метою їх збереження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання з підстав та мотивів викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 подав письмові заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, тимчасово вилученого у ОСОБА_7 під час проведеного 16 січня 2024 року обшуку. Долучив копію ухвали слідчого судді від 29 січня 2024 року про часткове задоволення клопотання прокурора та копію клопотання про арешт майна від 17 січня 2024 року. Зауважив, що прокурор звертався з аналогічним клопотанням, в задоволенні якого частково було відмовлено.

Слідчий суддя, заслухавши позицію прокурора та захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, дійшов висновку про його часткове задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 16 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом пограбування в умовах воєнного стану ОСОБА_8

16 січня 2024 року у період часу з 15 год. 29 хв. по 16 год. 54 хв. слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 проведений невідкладний обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 17 січня 2024 року майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:мобільний телефон марки «iPhone 6S», сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою (т. НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_3 , із сім карткою з номером ( НОМЕР_4 ), банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , фрагмент сім-картки «Київстар» - 4 шт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0000151 від 16 січня 2024 року.

17 січня 2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000151 від 16січня 2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29 січня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна.Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 16.01.2024 у період часу з 13 год. 42 хв. по 14 год. 55 хв. за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi», синього кольору, IMEI НОМЕР_8 , IMEІ2 - НОМЕР_9 , із сім-карткою з номером « НОМЕР_10 », 2 зарядні блоки білих кольорів з надписом «Meizu ХО», 2 зарядні проводи чорного кольору, 1 зарядний провід сірого кольору, повербанк білого кольору модель ВТ28, назва - POWERBANK P-19N, 2 сім-картки оператора ПрАТ «Київстар», 1 сім-карта ТОВ «Лайф», банківська картка «Альфа - Банк», сірого кольору із надписом (Yaroslav Vosianchok) № НОМЕР_11 ; на майно, вилучене в ході проведення обшуку 16.01.2024 у період часу з 15 год. 29 хв. по 16 год. 54 хв. за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: куртку чорного кольору, шапку чорного кольору, баф темно-синього кольору зі смужками білих кольорів, канцелярське лезо сірого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору - шляхом заборони користування та розпорядження (відчуження) вказаним майном.

В задоволенні решти клопотання відмовлено через не надання прокурором та слідчим під час розгляду клопотання постанови про визнання речовими доказами майно вилучене під час обшуку у ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 6S», сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою (т. НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, IMEI1 НОМЕР_3 , із сім карткою з номером ( НОМЕР_4 ), банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_7 , фрагмент сім-картки «Київстар» - 4 шт.

Згідно протоколів пред`явлення речей для впізнання від 17 січня 2023 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав свої речі банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську картку «ПриватБанк», № НОМЕР_6 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, вилучених законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речові докази, які були вилучені стороною кримінального провадження, повинні бути як найшвидше повернуті володільцю, крім випадків, передбачених ст. 170-174 КПК України, тобто до накладення на нього арешту в судовому порядку.

Частиною 1 статті 168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурор виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведеного 16 січня 2024 року обшуку у квартирі за місцем проживання ОСОБА_7 , яке постановою слідчого 17 січня 2023 року визнано речовими доказами в частині майна, що належить потерпілому.

Що стосується вилучених під час проведеного обшуку мобільних телефонів приходжу до переконання, що клопотання в частині накладення на них арешт задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Частиною другою статті 168 КПК України визначено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

З огляду на те, що мобільні телефони були вилучені під час проведеного обшуку 16 січня 2024 року, до часу розгляду поданого клопотання 02 лютого 2024 року в органу досудового розслідування було достатньо часу, більше аніж два тижні, для можливості копіювання інформації, що на них міститься з метою її дослідження. В судовому засіданні прокурор не повідомила слідчому судді з якою метою слід накласти арешт на мобільні пристрої. Після копіювання інформації, що має безпосереднє відношення до кримінального правопорушення, інформація яка сама по собі або у сукупності з іншими доказами матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, мобільні телефони мають бути негайно повернуті власнику.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на мобільні телефони марки «iPhone 6S», сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , з сім картою (т. НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «Nokia», вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , задоволенню не підлягає, оскільки буде становити непропорційне втручання в особисті майнові права особи.

Прокурор не довела, що самі по собі корпус телефону є речовим доказом, має на собі будь-які ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, а інформація, що в ньому міститься, слідчий мав достатньо часу для її дослідження.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Прокурором доведено, що арешт вилученого під час обшуку майна у вигляді банківських карток «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , «ПриватБанк» № НОМЕР_6 ; фрагменти сім-карти "Київстар", необхідний з метою забезпечення їх збереження, як речового доказу в межах даного кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна прокурором частково доведено та слідчим суддею враховано наявність правової підстави для арешту майна, з можливістю використання майна, як доказу у кримінальному провадженні 0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно тимчасово виявлене та вилучене під час проведення невідкладного обшуку 16 січня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , а саме: банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» з надписом «Oleksii Volynnikov» № НОМЕР_5 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , фрагменти сім-карти "Київстар"- 4 шт.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.

Виконання ухвали покласти на прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено й проголошено 05 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1