Справа № 496/786/24
Провадження № 1-кс/496/446/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

05 лютого 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000112 від 31.01.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 30.01.2024 р. до ЧЧ Одеського РУП № 2 надійшло повідомлення зі спец-лінїї «102» про те, що 30.01.2024 р. о 16:21 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину державного кордону пред`явив співробітникам СБУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК виданих на власне ім`я з явними ознаками підробки. 30.01.2024 р. у період часу з 20:10 по 20:21 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, проведено огляд місця події, під час якого викрито громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля якого виявлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 /оф від 29.06.2023 р. видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідку ВЛК № 13/2457 від 29.06.2023 р., видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_6 , які належать останньому, які були вилучені та упаковані до експертного сейф- пакету № ВУМ 2010879, який скріплено підписами учасників огляду. 31.01.2024 р. постановою т.в.о. дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 вказані вище речі, вилучені у ході огляду місця події, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження. 31.01.2024 р. у якості свідка допитано співробітника СБУ ОСОБА_7 , який пояснив, що 30.01.2024 р. під час несення служби на КРП «Маяки», близько 10:00 год., під час перевірки документів громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК, видані на його ім`я, та було встановлено, що вказані документи мають явні ознаки підробки, а саме, гербові печатки не встановленого зразка, на бланку вказаного посвідчення відсутній штрих-код та гр. ОСОБА_6 перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи. Тому, з метою збереження вказаних документів в якості речового доказу, та подальшого проведення експертиз, просить накласти арешт на вилучене майно.

Прохальна частина клопотання містить вимогу про розгляд справи за відсутності дізнавача та прокурора.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти арешту його документів, оскільки він особисто був присутній на місці затримання ОСОБА_6 та виявив, що доказів підробки документів не встановлено, оскільки співробітник СБУ не є експертом. Також постало питання, що ОСОБА_6 є оголошеним в розшук відповідно реєстру Одеським ТЦК, хоча попереднім керівництвом ТЦК йому видавались вказані документи. На даний момент, ОСОБА_6 зареєстрований в Біляївському району, а згідно документів, він є зареєстрованим в м. Києві, що є помилкою. Адвокат вважає порушеними строки КПК, що не дозволяє накласти арешт на документи, так як майно вилучено 31.01.2024 р., а розглядається питання арешту 05.02.2024 р. ОСОБА_6 вже перетинав кордон із даними документами. ОСОБА_6 не є особою, процесуальний статус, якої встановлений в даному кримінальному провадженні. Відсутність доказів на підтвердження вказаних в клопотанні обставин, є підставою для відмови, або направлення клопотання на дооформлення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України - клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про призначення судового засідання, суд врахував, що відповідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, клопотання про арешт майна розподіллено 31.01.2024 року о 16:05 год. У період часу з 16:15 год. до 17:50 год. 31.01.2024 року було призначено до розгляду вісім справ. Отже, клопотання було передано судді для призначення дати судового засідання наступного дня 01.02.2024 року та в порядку ч. 1 ст. 172 КПК України, призначено через два дні, з у рахуванням двох вихідних. Саме клопотання надійшло до суду в межах строків передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Звернення до слідчого судді із клопотанням про накладання арешту на майно на етапі досудового слідства, є в тому числі, одним із видів заходів кримінального провадження, а отже дізнавач уповноважений, за погодженням прокурора, підписувати вказане клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавачем зазначено, що вказані документи мають явні ознаки підробки, а саме, гербові печатки не встановленого зразка, на бланку вказаного посвідчення відсутній штрих-код та гр. ОСОБА_6 перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не приймаючи заперечення адвоката в частині зазначення, що співробітник СБУ, який виявив ознаки підробки не є експертом, тому не може стверджувати вказане, то суд вважає можливим зазначити, що виявлення ознак підробки, в тому числі, відсутній штрих-коду, не потребує знань спеціаліста-експерта, а відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, в даному випадку для проведення експертизи з метою встановлення дійсних обставин цієї події.

У будь-якому разі на даному етапі, слідчий суддя не розглядає питання належності доказів, і при вирішенні питання про накладення арешту на майно, керується завданнями кримінального провадження, метою та цілями такого обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Від так, для забезпечення мети та цілям такого обтяження, як арешт майна, яке є речовим доказом, а саме проведення експертних досліджень, з метою встановлення дійсності вище вказаного документу, які згідно клопотання дізнавача мають ознаки підробки, єдиним правильним рішенням буде накласти арешт.

В рамках вказаного кримінального провадження 31.01.2024 р. постановою т.в.о. дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 вказані вище речі, вилучені у ході огляду місця події, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що тимчасове посвідчення військовозобов?язаного серії НОМЕР_1 /оф від 29.06.2023р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідка ВЛК № 13/2457 від 29.06.2023р., видана ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім?я ОСОБА_6 , дійсно відповідають вимогам ст. 98 КПК України, та клопотання підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що в клопотанні, витягу з ЄРДР, постанові про визнання та приєднання речових, доказів прізвище особи, на документи якої дізнавач просить накласти арешт зазначається як ОСОБА_8 між тим, справжнє прізвище особи є ОСОБА_9 . Зазначену помилку суд вважає технічною опискою.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, враховуючи ту обставину, що вилучені документи мають бути досліджені експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, користування у кримінальному провадженні № 0000112 від 31.01.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України на тимчасове посвідчення військовозобов?язаного серії НОМЕР_1 /оф від 29.06.2023р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідку ВЛК № 13/2457 від 29.06.2023р., видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім?я ОСОБА_6 , які належать останньому, які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету № ВУМ 2010879, вилучені в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07 лютого 2024 року о 15:20 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1