Справа № 367/8050/23
Провадження №1-кп/367/948/2023
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 10.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд,-

в с т а н о в и в:

12.10.2023 до Ірпінського міського суду Київської області від прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 діб без права внесення застави, мотивуючи клопотання тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені в ході досудового розслідування, на даний час не відпали. Прокурор, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину і дані про особу обвинуваченого, вважає, що обвинувачений може ухилитись від суду, впливати на потерпілих та свідків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого та потерпіла ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважав, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.09.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строк застосування до 10.11.2023.

У відповідності до положень ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судовою провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно положень ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією із обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами від п`яти до десяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого ОСОБА_4 вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважає, що слід обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з 08.11.2023 року до 06.01.2024 року, включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193-199, 201, 205, 369-372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 10.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у ДУ «Київський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали суду про тримання під вартою обчислювати з 08.11.2023 до 06.01.2024, включно.

Повний текст ухвали буде складено 09.11.2023 о 11.00 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1