Справа №613/708/22 Провадження № 1-кс/613/592/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 листопада 2023 року м. Богодухів
Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-
Свої вимоги мотивує тим, що на обґрунтування постанови від 09.10.2023 року про відмову у визнанні потерпілим на предмет відсутності документів, які б підтверджували право власності на майно, слідчий окрім посилання на положення ст.55 КПК України, слідчим, зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоду, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не дослідив документів, які було подано разом з клопотанням від 27.09.2023 року та не навів обґрунтованих підстав, що саме ці документи не можуть бути підставою для визнання потерпілим ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, на думку заявника, слідчий порушує права ОСОБА_3 отримати статус потерпілої особи, майну якої було завдано шкоди.
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, згідно змісту наданого нею клопотання вона позбавлена можливості бути присутньою у вказаному судовому засіданні, оскільки на даний момент перебуває у відрядженні. Вважає доводи наведені в скарзі цілком обґрунтованими, а скаргу такою, що підлягає повному задоволенню. Справу просила розглянути без її участі, вимоги викладені у скарзі задовольнити в повному обсязі.
Враховуючи стислі строки розгляду скарги, наявність прохання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянути скаргу за її відсутності, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу на підставі наданих даних.
Слідчий СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Його неявка, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
В порядку ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали за скаргою слідчий суддя прийшов до наступного.
Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчий виходив з того, що ОСОБА_3 на даний час жодної матеріальної шкоди завдано не було, а також не надано документів, які б підтверджували право власності на майно, яким незаконно заволоділи, в зв`язку з чим, на думку слідчого останній не може бути потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).
Також законодавцем у статті 307 КПК України передбачені види рішень, які можуть бути постановлені слідчим суддею за наслідком розгляду таких скарг.
Як передбачено вимогами частиною 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею постановлюється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
При цьому, посилання скаржника на необхідність слідчого судді зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні дії не можна визнати обґрунтованими, оскільки законодавцем у частині 2 статті 307 КПК України чітко передбачено види рішень, які слідчий суддя може постановити за наслідком розгляду скарги, поданої лише в порядку статті 303 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя позбавлений процесуальних повноважень надати конкретні зобов`язання слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій (в даному випадку визнання потерпілим) адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).
Частиною 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зазначене вище виключає можливість зобов`язання слідчого визнати особу потерпілим,тим самим зобов`язання слідчого винести відповідну постанову. При цьому, прохання скасувати постанову слідчого подана скарга не містить, та вийти за межі заявлених вимог суд не вправі.
Зважаючи на викладене вище, скарга задоволенню не підлягає.
При цьому, слід зазначити, що заявник не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою, з проханням скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим (відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України), з одночасним порушенням, в разі необхідності, питання про поновлення строку звернення зі скаргою до суду.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-
В задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя