Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6093/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 4 ст. 191 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

На підставі Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року, Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 по справі № 758/6093/22 від 03.08.2022 скасовано, клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 4 ст. 191 КК України повернуто на новий розгляд.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 09.01.2023 справу розподіллено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , було подано клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 4 191 КК України. Клопотання обґрунтовував тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи суб`єктів господарської діяльності, вступивши у змову з службовими особами Міністерства енергетики України, протягом 2014 2017 років організували протиправний механізм поставки вугілля на підконтрольні Україні ТЕС/ТЕЦ з території т.зв. «ДНР».

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав.

Власник майна забезпечив явку до суду свого представника, в судовому засіданні останній заперечував щодо клопотання прокурора, вважає клопотання незаконним, безпідставним та необґрунтованим

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000014, розпочатому 26.04.2022 р. за матеріалами Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України, за фактом того, що громадянин України за попередньою змовою із службовими особами суб`єктів господарювання здійснювали збір коштів від незаконної поставки вугілля з непідконтрольної території Донецької області та використовували їх для фінансування терористичної діяльності представників т.зв. «ДНР»

Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

На час розгляду клопотання повідомлення про підозру щодо конкретних осіб, якими скоєно вказане кримінальне правопорушення, за даним кримінальним провадженням в порядку ст.ст. 276-279 КПК України не повідомлялись.

Як вбачається з наданих матеріалів, органом досудового розслідування за результатом проведених слідчих та процесуальних дій встановлено, що до вчинення вищевказаних тяжких злочинів може бути причетним засновник ТОВ «Мегапром» () ОСОБА_6 , який користується автомобілем Bentley Bentayga (2017 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , що за версією органу досудового розслідування було придбано за рахунок грошових коштів, отриманих в результаті реалізації протиправної схеми, який на праві приватної власності зареєстровано за його дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою від 18.07.2022 р. вищевказаний автомобіль у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи вищевикладене, зі змісту клопотання про арешт майна, не вбачається яким саме критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, відповідає майно, яке є предметом клопотання. Також слід зазначити, що ОСОБА_7 не є особою, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, повідомлення про підозру особі не вручалось, також прокурором не доведено, що особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Що стосується постанови прокурора від 18.07.2022 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.04.2022 майна, то слід зазначити, що в цій постанові прокурор не навів обґрунтованих даних, які б безсумнівно вказували, що зазначене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу.

Відповідно до положень ч. ч. 1 - 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 26.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 4 ст. 191 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_8