Провадження № 1-кс/712/4745/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2023 про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілою по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_3 з цією скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2023 про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілою по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України , обґрунтувавши наступним.

31.03.2021 ОСОБА_3 зверталась з заявою до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаської області. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2021 у справі 712/4433/21 Черкаський РУП ГУНП в Черкаської області було зобов`язано внести відомості в ЄРДР та почати досудове розслідування по факту підробки та використання громадянином ОСОБА_4 документів про погодження меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_1 .

17.07.2023 ОСОБА_3 звернулась з заявою до дізнавача про визнання її потерпілою в цьому кримінальному провадженні. Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 18.07.2023 заявниці відмолено у задоволенні клопотання.

Просить скасувати вказану постанову старшого дізнавача та зобов`язати останнього ухвалити постанову про визнання її потерпілою по кримінальному провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, вказуючи на доводи, викладені у ні та просила задовольнити.

Прокурор і старший дізнавач у судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку повідомлялися про дату, час і місце проведення судового засідання.

Будь-яких заяв, клопотань, заперечень проти скарги до суду не надали.

Згідно положень ч.2, 3 ст. 306 КПК України скарги на бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, слідчого, дізнавача чи прокурора, бездіяльність яких оскаржується, не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Враховуючи це, а також неповідомлення дізнавачем, прокурором причин неявки, з метою дотримання встановленого строку для розгляду справи даної категорії, слідчий суддя вважає можливим провести судове засідання без участі учасників процесу, які не з`явились по наданим суду доказам заявницію.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши думку заявника, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про задоволення скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, дізнавач, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У ході розгляду скарги встановлено, що сектором дізнання Черкаського Районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 18.07.2023 заявниці відмолено у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою.

У описовій частині постанови вказано, що заявнику в даному кримінальному провадженні надано процесуальний статус свідка та на теперішній час немає необхідності в залученні її до кримінального провадження в якості потерпілої сторони.

За змістом ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності з нормами Особливої частини КК України , наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкоджень), фізичного болю. За такого, фізична шкода, як вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, представляє собою сукупність змін, які об`єктивно відбулися у стані людини як фізичної істоти (тілесні ушкодження, розлад здоров`я, біль), тобто це фізичні страждання людини, фізичний біль, функціональний розлад організму, інші відхилення від звичайного стану здоров`я , а також смерть, спричинені людині внаслідок кримінального правопорушення, що посягає на немайнові або майнові права громадянина, та внаслідок рішень чи дій (бездіяльності) правоохоронного або судового органу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не погоджується з постановою дізнавача, оскільки ним належним чином не було перевірено факту спричинення скаржнику шкоди. При цьому, у постанові не вказано, які саме дії проведено по встановленню виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди зазначеної в ст. 55 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , визнати ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні не підлягають задоволенню, оскільки це є дискреційними (виключними) повноваженнями слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 є безпідставною.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, у відповідності дост. 307 КПК України, слідчим суддею постановляється ухвала про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2023 про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілою по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2023 про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілою по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000953 від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 02.10.2023 о 08:00 годин.

Слідчий суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси ОСОБА_1