ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1311/23

Провадження № 11-кп/4820/749/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши виділене провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Красилівського районного суду суду від 26 жовтня 2023 року клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2023 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 грн та покладенням на нього певних обов`язків. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт та клопотання про зменшення розміру застави залишено без задоволення.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував своє рішення тим, що на даний час жоден інший із запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просив ухвалу Красилівського районного суду від 26 жовтня 2023 року скасувати.

Уважав, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою прийнятою з порушенням норм КПК та законів України.

Зазначав, що місцевим судом порушено його права на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно з ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

У даному випадку клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило.

Установлено, що на розгляді Красилівського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Красилівського районного суду від 26 жовтня 2023 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2023 року включно.

У судовому засіданні суду першої інстанції 26 жовтня 2023 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку судове провадження завершити не представляється можливим, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого провадження, не зменшилися.

На думку прокурора, підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду. У справі не з`ясовані всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити злочинну діяльність, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, натомість просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшилися, що у свою чергу давало підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 підстави для скасування судового рішення та для зміни запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою обвинуваченого, враховуючи всі обставини вчиненого злочину, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та дані.

Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом обґрунтовано призначено альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного в розмірі 134 200 грн, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушенняу, в якому він обвинувачується, а встановлені при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики наразі не відпали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2023 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3