Провадження №1-кп/523/833/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001229 від 8.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

26.06.2023 року у денний час доби, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , де винаймав житло, діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, що перебував один вдома, та будучи впевненим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з підвіконня зазначеного будинку стабілізатор напруги мережі марки «Sven» чорного кольору моделі AVR-1000 вартістю 2000 гривень, належного ОСОБА_6 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

Крім цього, 13.07.2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , де винаймав житло, діючи повторно навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами та будучи впевненим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук марки «Aser» 5315-051G08MI сіро-чорного кольору серійного номеру6 вартістю 2500 гривень, який знаходився в одній із кімнат зазначеного будинку, належного ОСОБА_6 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день - 26.06.2023 року знаходився за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , де знімав житло, так як є переселенцем, у зв`язку з виниклим тяжким матеріальним становищем, не було коштів, щоб доїхати на роботу, у нього виник намір на викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв стабілізатор марки «Свен», належного потерпілій, після чого покинув місце скоєння злочину, викрадене майно заклав до ломбарду за 600 гривень, отримані кошти витратив на власний розсуд.

Крім цього, 13.07.2023 року викрав ноутбук «Асер», який знаходився в кімнаті, також заклав до ломбарду, отримані кошти витратив на власний розсуд. В подальшому викрадене майно самостійно забрав з ломбарду, повернув потерпілій.

Вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінальних правопорушень пояснив тяжким матеріальним становищем, що потрібні були грошові кошти, запевняючи, що більше нічого подібного вчиняти не буде, просив вибачення. Завданий потерпілій збиток відшкодований шляхом повернення викраденого майна, що підтверджується розписками ОСОБА_6 , долучених прокурором до матеріалів судового провадження.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисні злочини, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками:

- за епізодом від 26.06.2023 року за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану;

- за епізодом від 13.07.2023 року за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 11.09.2023 року та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, крім цього має місце проживання, працює, хоча неофіційно, також суд враховує наявність у обвинуваченого бажання вести законослухняний спосіб життя, його негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, відшкодування завданого збитку, який є незначним, шляхом повернення викраденого майна, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак з`ясовано, що під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме стабілізатор напруги мережі марки «Sven» моделі AVR-1000, ноутбук марки «Aser», які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Крім цього встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучався речовий доказ, а саме компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 22.09.2023р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0001229 від 8.09.2023 р., який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0001229 від 8.09.2023 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 та документи щодо речових доказів.

Також з`ясовано, що під час досудового розслідування разом з обвинувальним актом в рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 був пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування на її користь завданої матеріальної шкоди у загальній сумі 4500 гривень.

Дійсно, за змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування на її користь завданої матеріальної шкоди на загальну суму 4500 гривень, суд, приймаючи до уваги думку прокурора, який вважав позовні вимоги потерпілої необґрунтованими, підтвердивши у судовому засіданні той факт, що завдана шкода повністю відшкодована, викрадене майно повернуте потерпілій у повному обсязі, що підтверджується розпискою ОСОБА_6 , датованої 9.09.2023 року, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, тобто предмет розгляду як такий відсутній, за викладених підстав вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, оцінюючи обставини скоєних кримінальних правопорушень, спосіб та мотив, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, є раніше не судимою особою, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, матеріальних претензій, те, що він має місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив висновки, має бажання вести законослухняний спосіб життя, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого.

Заходи забезпечення кримінального провадження, міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази - стабілізатор напруги мережі марки «Sven» моделі AVR-1000, ноутбук марки «Aser», які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 22.09.2023р. за участю ОСОБА_4 , долученого до матеріалів кримінального провадження за №0001229 від 8.09.2023р. - зберігати в матеріалах зазначеного кримінального провадження досудового розслідування.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування на її користь з ОСОБА_4 завданої матеріальної шкоди на загальну суму 4500 гривень - відмовити за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1