Провадження №1-кп/522/60/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000330, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2023року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Одесі, раніше засудженого:

- 25.12.1997 року Центральним районним судом м. Одеси за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі із конфіскацією майна, ст. 46-1 КК України із відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штрафом 800 грн.,

- 20.11.1998 року Центральним районним судом м. Одеси за ч.3 ст.81 КК України із частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Одеси від 25.12.1997 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого Київським районним судом м. Одеси 01.02.2001 року, згідно до постанови суду від 30.01.2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 12 днів,

- 26.12.2002 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України із частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Одеси від 20.11.1998 року до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільненого 03.12.2007 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 23.11.2011 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки,

- 15.11.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.15ч.2 ст.186 КК України із частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2011 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 09.06.2017 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 15.11.2018 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільненого 19.08.2022 року у зв`язку із відбуванням строку покарання,

- 27.04.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із іспитовим строком на 3 роки, звільненого із ОСІ 28.04.2023 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, на території України. починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан. дію якого продовжено. відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 року №3057-IX з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 03.03.2022 року, 10 червня 2023 року приблизно о 13 годині проходив повз будинок №33, який розташований на вулиці Тираспольській у м. Одесі, де знаходилось приміщення кафе-бару «КУМ», де помітив ОСОБА_6 , який сидів на землі поруч із бордюром.

Реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 , та підняв із землі, належний цьому потерпілому, мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі Y5 2019 у корпусі чорного кольору із IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_3 вартістю 3000 гривень.

Надалі, ОСОБА_3 , заволодівши вище указаним мобільним телефоном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.

До судового засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, письмово просив проводити судовий розгляд без його присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, вчинену в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, що він посередньо характеризується працівником поліції за місцем реєстрації, та обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення, та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, та менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості кримінального правопорушення, двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим не повністю, а частково приєднати до знову призначеного покарання, покарання невідбуте цим обвинуваченим за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року у вигляді позбавлення волі.

На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами ч.1 цієї статті. На підставі зазначеного, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, по зазначеному вироку суду, строк його перебування під вартою з 15.01.2024року до 16.01.2024 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі - 5 / п`ять/ років 1 /один/ місяць.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_3 за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 року покарання - позбавлення волі строком на 5 / п`ять/ років 1 /один/ місяць частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2023 року у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ місяць, та остаточно призначити йому покарання - позбавлення волі строком на 5 / п`ять/ років 2 /два/ місяці.

Строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 16.01.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 15.01.2024 року до 16.01.2024 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

16.01.2024