Справа № 206/3391/23
Провадження № 1-кп/206/200/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2023 р. м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

педагога ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000333 від 07.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 30.04.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту строком 4 місяці; - 04.06.2014 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки; - 18.06.2014 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень; - 19.03.2019 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 12.12.2019 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік по вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19.03.2019 року, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; - 21.11.2020 року звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочин проти власності та будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації, на території України введено воєнний стан,

у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.05.2023 № 254/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року продовжено строком на 90 діб, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 06.05.2023 близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 проходивши повз футбольне поле, розташоване на території стадіону Комунального закладу освіти «Навчально-виховне об?єднання № 136 «Класична гімназія ім. Кирила і Мефодія - початкова школа - дошкільний навчальний заклад - валеологічний центр» Дніпровської міської ради, за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавтів, буд. 10, помітив, що на огородженому парканом футбольному полі грають раніше незнайомі неповнолітні - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сумки та речі яких знаходяться на гумовому спортивному покриті огородженої території футбольного поля, біля паркану.

В цей же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля вказаного футбольного поля, почав спостерігати за неповнолітніми, та побачив, як ОСОБА_7 підійшов до речей, які лежали на гумову спортивному покритті, та із сумки типу «бананка» дістав мобільний телефон, після чого, здійснивши дзвінок, поклав мобільний телефон назад до своєї сумки.

Цього ж дня, тобто 06.05.2023 року близько 15 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що знаходилось у сумках неповнолітніх потерпілих.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного часу, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці та у той же час, зайшов на огороджену парканом територію футбольного поля, де став чекати поки неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , за грою у футбол відволічуть свою увагу та не будуть спостерігати за своїми речами.

Продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 , 06.05.2023 близько 16 години 00 хвилин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, в умовах воєнного стану, підійшов до сумок, які знаходились на гумовому спортивному покриті огородженої території футбольного поля біля паркану К3О «Навчально-виховне об?єднання № 136 «Класична гімназія ім. Кирила і Мефодія - початкова школа - дошкільний навчальний заклад - валеологічний центр» ДМР, за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавтів, буд. 10, де непомітно для оточуючих, зазирнув у сумку типу «бананка», яка належить неповнолітньому ОСОБА_9 , в якій виявив мобільний телефон чорного кольору марки Redmi 8, та у сумку типу «бананка», яка належить неповнолітньому ОСОБА_12 , у якій виявив мобільний телефон чорного кольору Redmi Note 8, які визначив об?єктом своїх злочинних посягань.

Доводячи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, вчиняючи умисний корисливий злочин повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, дістав із сумок неповнолітніх потерпілих телефон чорного кольору марки Redmi 8 та телефон чорного кольору Redmi Note 8, які на праві приватної власності належать ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_4 непомітно для оточуючих вийшов із огородженої території футбольного поля та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2550 гривень, та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2916 гривень.

Окрім того, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.05.2023 близько 14 години 50 хвилин, проходивши повз подвір?я будинку АДРЕСА_2 , помітив, що на дитячому майданчику грають діти, та на землі лежить мобільний телефон.

Цього ж дня, тобто 28.05.2023 року о 14 години 50 хвилин, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, а саме - мобільного телефону, який належить малолітньому ОСОБА_5

3 метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного часу, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці та у той же час, підійшов до дитячого майданчика, розташованого на подвір?ї будинку АДРЕСА_2 , де став чекати поки малолітній ОСОБА_5 та інші діти, за грою відволічуть свою увагу та не будуть спостерігати за своїми речами.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, 28.05.2023 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , впевнившись, за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, у вигляді настання майнової шкоди і свідомо бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, підійшов до частини ділянки землі, на якій лежав мобільний телефон та непомітно для оточуючих взяв із землі мобільний телефон марки Redmi Al Black чорного кольору, який на праві приватної власності належить малолітньому ОСОБА_5 , та поклав його до кишені своїх брюк, після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3314,15 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі, пояснивши суду, точної дати не пам`ятає, проходив з магазину повз дитячого майданчика у ж/м Придніпровськ, де побачив трьох хлопців, які стояли неподалік від лавочки, на якій лежав телефон, він підійшов взяв вказаний телефон та продав його за 1500 грн.. Щодо вчинення другого епізоду зазначив, що біля школи приблизно о 12.00 годині він побачив, що на футбольному полі бігають хлопці та поряд них на підлозі лежать сумки, в яких ОСОБА_4 побачив телефони, він підійшов до них витягнув телефони та поклав їх собі до кишені, в подальшому їх продав, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, зазначивши, що повернув викрадене майно та відшкодував майнову шкоду батькам потерпілих.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, та у суду відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. А тому, крім допиту обвинуваченого та малолітніх і неповнолітнього потерпілих за участю їх законних представників та педагога, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних.

Допитаний у судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_6 та педагога ОСОБА_11 , малолітній потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що до його брата задиралися троє хлопців, які на наступний день підійшли з ним побалакати, в той час коли вони розмовляли ОСОБА_5 поклав свій телефон на лавочку, через деякий час до нього підійшов його друг та повідомив, що якийсь чоловік вкрав телефон ОСОБА_5 , після чого вони разом з хлопцями побігли його шукати, але так і не знайшли.

Допитаний у судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_8 та педагога ОСОБА_11 неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що о 13.00 годині вони пішли з другом гратися на футбольне поле, через деякий час приблизно о 15.00 годині він зателефонував бабусі, побалакав, та поклав свій мобільний телефон в сумку на футбольному полі. В цей час на футбольне поле підійшов чоловік начеб-то перевзутися. В подальшому ОСОБА_7 підійшов до своєї сумки та зрозумів, що в нього вкрали телефон, вони побачили, як ОСОБА_4 виходить з футбольного поля, підбігли до нього схопили за руки, але останній вирвався та пішов.

Допитаний у судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_10 та педагога ОСОБА_11 малолітній потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що приблизно о 12.00 годині вони з другом домовилися грати у футбол, коли прийшли на футбольне поле побачили незнайомого чоловіка який стежив за ними, вони це сприйняли як те, що чоловік дивиться як вони грають, але приблизно через дві години ОСОБА_9 покликав ОСОБА_7 та повідомив, що в них вкрали телефони. Вони наздогнали вказаного чоловіка, схопили, але останній вирвався та пішов.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги статей 50, 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.4 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що обтяжують і пом`якшують вину обвинуваченого, а так само дані про особу обвинуваченого, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, не одружений,має постійне місце роботи та проживання у найманому житлі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється в скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки, що встановлено судом як пом`якшуючі вину обставини, відповідно до п. 1, п. 2 ст. 66 КК України. Також судом враховано, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 6 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Отже, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України. Таке покараннябуде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, гуманності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, крім того, таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок його м`якості.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_4 суд не знаходить.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 185,369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Redmi A1 Black, який відповідно до постанови про визнання речових доказів та вирішення питання про їх зберігання від 08.06.2023 визнано речовими доказами та відповідно до зберігальної розписки передано законному представнику ОСОБА_6 залишити малолітньому потерпілому ОСОБА_5 за належністю;

- мобільний телефон марки Redmi моделі 8, який відповідно до постанови про визнання речових доказів та вирішення питання про їх зберігання від 08.06.2023 визнано речовими доказами та відповідно до зберігальної розписки передано законному представнику ОСОБА_10 залишити малолітньому потерпілому ОСОБА_13 за належністю.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь експерта судового експерта ОСОБА_14 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3313/23 від 12.06.2023 у розмірі 260 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 .

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь експерта судового експерта ОСОБА_14 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3263/23 від 09.06.2023 у розмірі 280 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1