Справа № 138/2142/23
Провадження №11-кп/801/131/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000354 від 03.07.2023 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільського Вінницької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадяни на України, освіта середня, не працює, розлученого, раніше судимого

28.05.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

04.08.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, 17.01.2020 звільненого з Вінницької ВК № 86 по відбуттю покарання у вчиненні кримінальних правопорушень,

якого визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання для приведення вироку до виконання.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 4063 (чотири тисячі шістдесят три) гривні, ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Згідно з вироком ОСОБА_7 у період воєнного стану в Україні, який запроваджено Указом Президента України у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та маючи не зняту, непогашену судимість за вчинення тяжких, умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став вирішив вчинити нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 11.05.2023 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебував у гостях у ОСОБА_8 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю ОСОБА_8 у полі його зору, добре знаючи місце знаходження срібних прикрас, шляхом вільного доступу зайшов у одну із кімнат вказаного будинку, де зі шкатулки, що на полиці дерев?яної меблевої стінки, умисно, таємно, повторно з корисливим мотивом викрав одну пару срібних сережок із вставкою каменем чорного кольору, одну пару срібних сережок із вставкою каменем синього кольору та одну срібну каблучку верхня частина якої у вигляді парасольки із вставками каменя білого кольору, які належать ОСОБА_8 . Після чого із вказаним майном з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з листом № 1596 від 12.07.2023 ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИЙ ТОГ «ІНТЕР-РІЕЛТІ»» І КОМПАНІЯ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно 12.05.2023 здав до ломбардного відділення вказаного ломбарду, що розташоване у м. Могилів-Подільський срібні сережки 925 проби загальною вагою 5,000 грам, чистою вагою срібла 3,820 грам, срібні сережки 925 проби загальною вагою 4,040 грам, чистою вагою срібла 3,520 грам, срібну каблучку 925 проби загальною вагою 6,380 грам, чистою вагою срібла 5,920 грам, які станом на 10.07.2023 - реалізовані третім особам, які не ідентифікуються.

Згідно з висновком експерта № CE-19/102-23/12173-ТВ від 05.07.202 ринкова вартість 1 (одного) грама брухту срібла, станом на 03 липня 2023 року становила 22 гривні 94 копійки. Своїми незаконними діями, ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 304,18 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинене в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло та вчинена повторно.

Крім того, 13.06.2023 близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь діючи повторно, шляхом відчинення незачиненої хвіртки проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де раніше неодноразово перебував у гостях.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , добре знаючи місце знаходження господарського приміщення гаража, який розташований на подвір?ї вищевказаного домоволодіння та спосіб проникнення в нього, шляхом віджиму дерев?яних планок вікна, що закрите брезентом, зняв їх та брезент і через вказаний отвір вікна, яке було без скла, проник до приміщення гаража, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом викрав зварювальний апарат інвенторного типу чорного кольору марки «Дніпро-М» моделі «MMA 210 B MINI», який належить ОСОБА_9 . Після чого із вказаним майном з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним власний розсуд.

Згідно з листом № 447/07 від 10.07.2023 «ЛОМБАРД» ЗАСТАВНО-КРЕДИТНИЙ ДІМ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно 13.06.2023 здав до ломбардного відділення вказаного ломбарду, що розташоване у м. Могилів-Подільський вул. Стависька, 42/78 А зварювальний апарат інвенторного типу марки «Дніпро-М» моделі «MMA-210 B MINI» за грошові кошти 1000 гривень, який станом на 10.07.2023 - реалізований третім особам, які не ідентифікуються.

Згідно з висновком експерта № CE-19/102-23/12174-Т від 05.07.202 ринкова вартість бувшого у використанні зварювального апарату інвенторного типу чорного кольору марки «Дніпро-М» моделі «MMA-210 B MINI» у повній комплектації, станом на 03 липня 2023 року становила 3 238 гривень 20 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинене в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення та вчинена повторно.

Крім того, 21.06.2023 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував у гостях у ОСОБА_8 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю ОСОБА_8 у полі його зору, добре знаючи місце знаходження безпровідних навушників, шляхом вільного достуду зайшов у одну із кімнат вказаного будинку, де з полички дерев?яної меблевої стінки, умисно, таємно, повторно з корисливим мотивом викрав безпровідні навушники марки «HAVIT» моделі «TW935» білого кольору та безпровідні навушники марки «Redmi» моделі «Air Dots 2» чорного кольору, які належать ОСОБА_8 . Після чого із вказаним майном з місця події зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з листом № 446/07 від 10.07.2023 «ЛОМБАРД» ЗАСТАВНО-КРЕДИТНИЙ ДІМ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно 22.06.2023 здав до ломбардного відділення вказаного ломбарду, що розташоване у м. Могилів-Подільський вул. Стависька, 42/78 А навушники марки « Xiomi Mi Air 2» за грошові кошти 150 гривень, які станом на 10.07.2023 - реалізовані третім особам, які не ідентифікуються.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-23/12175-ТВ від 06.07.2023 ринкова вартість бувших у використанні безпровідних навушників марки «HAVIT» моделі «TW935» білого кольору у повній комплектації, станом на 03 липня 2023 року становила 233 гривні 33 копійки.

Ринкова вартість бувших у використанні безпровідних навушників марки «Redmi Air Dots 2» чорного кольору у повній комплектації, станом на 03 липня 2023 року становила 200 гривень 00 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинене в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло та вчинена повторно.

Крім того, 26.06.2023 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 проходив повз ліцей № 3 міста Могилева-Подільського Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, що розташований по проспекті Незалежності, 110/2 у м. Могилів- Подільський Вінницької області, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 шляхом вільного доступу крізь незачинені двері зайшов у середину вказаного ліцею, піднявся на другий поверх, де побачив службовий незачинений кабінет практичного психолога ОСОБА_10 , після чого, впевнившись що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу зайшов у його середину, де з верхньої частини дерев?яної шафи, умисно, таємно, повторно з корисливим мотивом викрав акустичну колонку марки «JBL XTREME Designed with Passion» чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 . Після чого із вказаним майном з місця поді зник, викрадене привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з листом від 17.07.2023 Комісійного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно 27.06.2023 здав до вказаного магазину, що розташований у АДРЕСА_3 , акустичну колонку марки «JBL XTREME Designed with Passion» чорного кольору за грошові кошти 600 гривень, яка станом на 17.07.2023 - реалізовані третім особам, які не ідентифікуються.

Згідно з висновком експерта № CE-19/102-23/13144-ТВ від 21.07.2023 ринкова вартість бувшої у використанні акустичної колонки марки « JBL XTREME Designed with Passion» чорного кольору у повній комплектації станом на 23 червня 2023 року могла становити 960 гривень 00 копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинене в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у інше приміщення та вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину по чотирьом епізодам визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що завдана шкода ним відшкодована в повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судове засідання не викликалися, оскільки в підготовче засідання надіслали заяви, в яких просили судове провадження проводити за їх відсутності та не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд першої інстанції згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, судових витрат. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року щодо нього в частині призначеного покарання, призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений посилається на те, що призначене покарання є занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Звертає увагу суду, що свою вину по чотирьом епізодам він визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а також у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Натомість судом першої інстанції необґрунтовано призначено більш суворе покарання в той час, коли потерпілі претензій до нього не мають, а також не наполягають на призначенні суворого покарання. За таких обставин, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вказав, що для цього відсутні правові підстави, тому просив залишити оскаржуваний вирок без змін.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про судовий розгляд повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надсилала.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 також у судове засідання не з`явилися, проте надіслали заяви про проведення судового розгляду в їх відсутність. Потерпіла ОСОБА_10 в заяві зазначила, що з вироком суду першої інстанції погоджується в повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_9 в заяві зазначила, що обвинувачення ОСОБА_7 підтримує в повному обсязі, а щодо покарання покладається на розсуд суду. Прокурор та обвинувачений не заперечували щодо проведення судового розгляду в відсутність потерпілих.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд відбувся у відсутність потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Мотиви ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду стосовно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

За правилами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів дійшла до висновку, що вони безпідставні.

Так, за змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається із тексту оскаржуваного вироку, суд при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, особу винного, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, був звільнений з місць позбавлення волі 17.01.2020, на момент вчинення даних злочинів відбув покарання, але має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, не працює, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався, досудову доповідь згідно з якою високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також суд першої інстанції врахував обставини, що обтяжують (рецедив злочинів) та пом`якшують (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку) покарання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, що не перевищує мінімальну межу санкції ч. 4 ст. 185 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З таким видом і розміром призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 погоджується й колегія суддів, оскільки саме таке покарання є достатнім та необхідним для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Посилання обвинуваченого на те, що суд першої інстанції не врахував всіх встановлених у справі пом`якшуючих обставин, зокрема, те, що він визнав вину по чотирьом епізодам у повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а також у скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, потерпілі претензій до нього не мають, а також не наполягають на призначенні суворого покарання, не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність призначення обвинуваченому саме такого покарання у виді позбавлення волі, з огляду на мету покарання, а також на встановлений місцевим судом місце, час, кількість епізодів, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх наслідки. Окрім того, позиція потерпілих у даній категорії справ не має вирішального значення з огляду на суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень проти власності.

Колегія суддів також не може не звернути увагу на те, що 17.01.2020 обвинувачений ОСОБА_7 звільнився з Вінницької ВК № 86 по відбуттю покарання, проте наразі знову притягується до кримінальної відповідальності, що в своїй сукупності свідчить про суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 , відсутність у нього критичного ставлення до переоцінки моделі свої поведінкипро недопустимість вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відтак викладене свідчить про неможливість досягнення щодо обвинуваченого ОСОБА_7 мети кримінального покарання шляхом застосування більш м`якого покарання, а тим більше звільнення від відбування покарання з випробуванням, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів, зважаючи на матеріали кримінального провадження, також не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України.

Зрештою при ухваленні вироку були враховані усі обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, якому призначено покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки вказане покарання за видом та розміром є справедливим, відповідає вимогам закону, принципам законності, невідворотності та співмірності.

З врахуванням наведеного, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції відповідає принципу індивідуалізації, пропорційності, справедливості і не становить надмірний тягар для останнього , а тому підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4