Провадження №11-сс/824/6641/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

представника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л A:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року скаргу повернуто.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Мотивуючи такі вимоги вказує, що підстави, за яких слідчим суддею зроблено висновок про необхідність повернення скарги особі, яка її подала, не грунтуються на вимогах закону, а посилання в ухвалі на практику Верховного суду є безпідставним, оскільки з дати винесення постанов Верховного Суду минуло понад три роки і позиція викладена у постановах на даний час є неактуальною.

Зокрема, захисник звертає увагу на те, що діюча редакція п.п. 12.4 п. 12 Положення про ордер про надання правничої (правової) допомоги не містить чіткої вимоги щодо вказівки конкретного органу у якому адвокатом надається правова допомога. При цьому, аналіз практики Верховного Суду вказує на те, що вказівка ордеру про те, що "правова допомога надається у судах всіх інстанцій" є достатнім та необхідним для підтвердження повноважень адвоката.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону слідчим суддею в повній мірі дотримано не було.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення за заявою вих. № 207 від 25.09.2023 року.

Повертаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 слідчий суддя зазначив про те, що ним не підтвердження повноваження представляти інтереси ОСОБА_7 саме в Шевченківському районному суді міста, оскільки поданий адвокатом ордер не містить назву саме цього суду.

Однак, з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя вправі повернути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, якщо така скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, тобто в разі встановлення відсутності процесуального права на оскарження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушеннядо Єдиного резстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК України.

Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, у ч. 1 ст. 50 КПК України законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат), та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК України імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

Отже, відповідно до чинного національного законодавства повноваження адвоката у кримінальному провадженні слід вважати належним чином підтвердженими, якщо захисник до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, а саме: або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги).

Колегією суддів встановлено, що адвокат ОСОБА_6 на підтвердження своїх повноважень захисника ОСОБА_7 долучив до поданої скарги копію ордера та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, тобто надав визначені кримінальним процесуальним законом документи на підтвердження своїх повноважень на здійснення правничої (правової) допомоги ОСОБА_7 .

При цьому, посилання в ухвалі слідчого судді на те, що п.п.12.4. Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (із змінами), визначено, що ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», колегія суддів вважає неспроможними.

Так, рішенням № 118 "Про внесення змін до Положення про ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого в новій редакції рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019, із змінами" доповнено пункт 12.4 Положення про ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019, із змінами, новим абзацом у наступній редакції: «Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо)».

Таким чином, колегія суддів вважає, що додані до скарги адвокатом ОСОБА_6 копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер, в якому у графі "Назва органу, у якому надається правова допомога" вказано - у органах та підрозділах національної поліції, органах прокуратури України, в судах України (усіх інстанцій), є належними для підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_6 на представництво інтересів ОСОБА_7 , в тому числі і в Шевченківському районному суду м. Києва.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що необґрунтовано застосувавши п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноваженої особи ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушенняв суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, якою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ГУ НП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення - скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: