Справа № 495/3713/18
№ провадження 1-кс/495/2683/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 14.12.2023 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 від 04 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

28.11.2016 державний реєстратор Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , де було зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016, умисно провів несанкціоновані зміни в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів та провів незаконну перереєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером: :02:002:0033 за ОСОБА_6 , чим спричини ОСОБА_8 значну шкоду.

За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 від 04.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2016 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32592750, державним реєстратором Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_5 , на підставі документів, які були надані ОСОБА_6 , а саме договір купівлі-продажу, серія та номер: 2435, виданий 11.07.2012, видавник: ОСОБА_9 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ОД № 040944, виданий 07.09.2004, видавник: Білгород-Дністровський відділ земельних ресурсів; рішення суду, серія та номер: 22-ц/785/3646/16, виданий 31.08.2016, видавник: Апеляційний суд Одеської області, проведено припинення права власної за ОСОБА_8 та зареєстровано право власності за ОСОБА_6 .

01.12.2017 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 року зупинено рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року до закінчення касаційної скарги, незаконно здійснила реєстрацію договору купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 .

Як встановлено під час досудового розслідування, ОСОБА_8 придбав земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку від 09.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстровано в реєстрі № 934 та договором купівлі продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано в реєстрі № 937.

Після купівлі вказаного майна в жовтня 2014 року ОСОБА_8 став членом кооперативу садоводів «Лагуна», на території якого знаходиться вказаний садовий будинок, та з цього часу постійно користувався садовим будинком та прибудинковою територією, облаштовував його, проводив деякі будівельні роботи, придбавши майно, уклав договір № 10041/14 дистанційного спостереження за системою технічних засобів охорони з Приватним підприємством «Служба економічної безпеки «Карабінер» з метою охорони вказаного садового будинку.

В травні 2015 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулась ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , третя особа ОСОБА_12 , про визнання недійсними договорів дарування та витребування вказаного вище садового будинку у ОСОБА_8 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2016 року у даній справі № 495/3345/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено, позов ОСОБА_7 задоволено. Далі, рішенням апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці площею 632 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 27 травня 2014 року, реєстровий № 1308, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Також, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0632 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 від 27 травня 2014 року, реєстровий № 1314, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_8 садовий будинок, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 жовтня 2016 року було відкрито касаційне провадження у цивільній справі та зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження. Але, 22.11.2016 державний реєстратор ДП «Державний інститут судових економіко-правових і технічних експертних досліджень» ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 року зупинено рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016 року до закінчення касаційної скарги, незаконно здійснив реєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 на ОСОБА_6 , чим завдав ОСОБА_14 істотну школу.

На підставі відповідної постанови слідчого від 12.12.2023 року садовий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033 визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Метою арешту майна є забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, можливості конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Зазначена земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, тому, з метою недопустимості подальшої передачі будь кому в оренду, переоформлення (перереєстрації) до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що в подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій, та подальшого виведення земельної ділянки із власності, в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права користування буде накладення арешту на майно.

Підставою та метою накладення арешту є те, що садовий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033 - є предметом злочину, долучено в якості речового доказу. Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033, для створення збереженості предмету злочину, забезпечення збереження такого речового доказу, як предмету злочину, для запобігання змінам, знищенню, відчуженню зазначеної земельної ділянки та споруди, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову, а також враховуючи те, що не вжиття заходів щодо накладення арешту на вказані земельні ділянки може призвести до незаконної перереєстрації права користування на земельну ділянку, здійснення подальших будівельних робіт, а також те, що вказане у клопотанні майно в подальшому може бути використано як докази, слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме на:

- садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0033, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_15 . Заборонити ОСОБА_15 , чи будь-яким фізичним та юридичним особам або уповноваженим особам, здійснення у будь-який спосіб відчуження зазначених об`єктів нерухомого майна та здійснювати будь-які заходи щодо реєстрації/перереєстрації прав на дане нерухоме майно.

Позиції сторін.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення за № 37628/23-Вх від 27.12.2023, в яких зазначив про необхідність накладення арешту на майно та просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, зазначив, що отриманий висновок експерта №484/23 за результатом проведення оціночно-економічної експертизи щодо суми збитку, спричиненого ОСОБА_8 , майно визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження 0000984.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0000984 від 04 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, тобто несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський Суд наголошує, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів (справа "Бакланов проти Російської Федерації" постанова від 09.06.2005 року, справа"Фрізен проти Російської Федерації" постанова від 24.03.2005 року). Верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження 28.11.2016 державний реєстратор Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2016 відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , де було зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31.08.2016, умисно провів несанкціоновані зміни в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів та провів незаконну перереєстрацію права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером: :02:002:0033 за ОСОБА_6 , чим спричини ОСОБА_8 значну шкоду (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000984 від 04.04.2018).

В рамках досудового розслідування 08.12.2023 отримано ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/3713/18 якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 про проведення огляду задоволено та надано дозвіл слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_16 , слідчим з групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, з можливістю залучення спеціалістів, на проведення огляду садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці за кадастровим номером: :02:002:0033 з метою фіксації обставин вчиненого кримінального правопорушення.

На підставі зазначеної ухвали 12.12.2023 у період часу з 11 год. 35 хв. по 11 год. 41 хв. проведено огляд садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці за кадастровим номером: :02:002:0033. Зазначена земельна ділянка огороджена кам`яним парканом з червоної цегли. Вхід на територію земельної ділянки ускладнений, оскільки територія огороджена парканом, на момент проведення огляду хвіртка та ворота зачинені, володільці майна на момент огляду відсутні. На земельній ділянці розташований двоповерховий будинок із червоної цегли, двері та вікна якого на момент огляду зачинені, приблизна довжина земельної ділянки складає 18 м, ширина 37 м. Загальна приблизна площа земельної ділянки складає 666 м2.

Постановою слідчого від 12.12.2023 садовий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0033 на підставі положень ст.ст. 98, 99, 110 КПК України визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Як вбачається з письмових пояснення власника майна - ОСОБА_8 01.12.2017 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 здійснила нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу садового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Затока, кооператив «Лагуна» (район «Лиманський»), земельна ділянка №1796 (кадастровий номер :02:002:0033) та внесла рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказані об`єкти нерухомості за ОСОБА_15 .

В судовому засіданні прокурор підтвердив, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №357513906 садовий будинок АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_15 .

Відповідно до наданої прокурором роздруківки з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №360343554 земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0033 перебуває у приватній власності ОСОБА_15 .

Разом з тим, згідно наявної серед матеріалів клопотання копій договорів купівлі-продажу ОСОБА_8 придбав земельну ділянку та садовий будинок АДРЕСА_1 кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський»). Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку від 09.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстровано в реєстрі № 934, та договором купівлі продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано в реєстрі № 937.

Слідчим суддею зазначається, що 16.10.2023 року до ТОВ «НДІСЕО» надійшов лист слідчого відділу Білгород- Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_17 від 10.10.2023 року за № 63/25974 та постанова про призначення судової оціночної-економічної експертизи від 10 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2018 року за №0000984 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. За результатом проведення оціночно-економічної експертизи складено висновок експерта №484/23 з якого вбачається, що сума збитку, спричиненого ОСОБА_8 внаслідок перереєстрації права власності в листопаді 2016 року належному йому об`єкту нерухомості, а саме об`єкту нерухомого майна із урахуванням земельного компоненту: двоповерховий садовий будинок, Загальною площею 145.9 кв.м., житловою площею 106.4 кв.м., який складається із: літ. «А» Садовий будинок, літ. «Б» Альтанка, літ. «В» Господарський блок, літ. «Г» Душ, літ. «Д» Навіс, літ. «Є» Вбиральня, № 1-6 Споруди, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, «Лагуна» кооператив садоводів та індивідуального дачного будівництва (район «Лиманський») садовий будинок 1796, який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером: :02:002:0033, згідно наданих на дослідження експерту документів складає - 4 388 322,54 грн.

Аналізуючи наведене вище, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що вказані об`єкти нерохомості відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та обґрунтовано на даній стадії кримінального провадження визнані речовими доказами.

З огляду на вид речових доказів, у зв`язку із обставинами провадження, слідчий суддів вважає наявними ризики, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України у вигляді відчуження майна. Незастосування арешту майна може в подальшому перешкодити виконанню органом досудового розслідування завдань, визначених уст.2 КПК України, шляхом проведення слідчих і процесуальних дій, через що ініційований стороною захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним.

Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомості з позбавленням права його відчуження, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому, слідчий суддя враховує, що накладення арешту на садовий будинок та земельну ділянку в зазначений вище спосіб не буде перешкоджати проведенню слідчих і процесуальних дій, оскільки залишає за особою обов`язок збереження речового доказу у стані, придатному для використання в кримінальному провадженні.

Дослідивши надані до клопотання матеріали слідчий суддя зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в накладені арешту з метою забезпечення цивільного позову, та для створення збереженості тих об`єктів, які на думку органу слідства мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 слідчий суддя зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на об`єкти нерухомості у вигляді заборони відчуження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування. З урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову на підставі чого клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 від 04 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України - задовольнити частково.

Заборонити відчуження:

- садового будинку АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0033.

У задоволенні клопотання в іншій - частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1