490/4132/23 12.10.2023
н/п 1-кс/490/7037/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4132/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

На обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, перебуває у зареєстрованому шлюбі, її чоловік офіційно працевлаштований в дитячій обласній лікарні м. Херсон, має на вихованні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2018 року народження, які разом проживають з матір`ю у місті Херсоні, з моменту звільнення міста Херсона підозрювана нікуди не виїздила та не переховувалась. ОСОБА_5 активно сприяє розкриттю кримінального провадження та надає покази.

Посилаючись на викладене, відсутність ризиків, які б виправдовували тримання підозрюваної під вартою, а також на те, що Конституційний суд України визнав неконституційною ч.5 ст.176 КПК України, яка передбачає, що до осіб, які вчинили терористичні злояини або злочини проти держави, може бути застосовано лише тримання під вартою, а це означає, що проти цих осіб може бути застосовано домашній арешт або застава, захисник просить змінити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

У судовому засіданні захисник та підозрювана клопотання підтримали, пославшись на обставини у ньому викладені.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на його необґрунтованість, зазначив, що ухвала слідчого судді про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою переглядалася апеляційним судом 20.09.2023 р., та було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час зазначені ризик не зменшилися, крім того згідно вимог ч.6 ст.176 КПК України відносно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду слідчим суддею Центрального районного суду клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 29.08.2023 р., як і апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 року, Миколаївським апеляційним судом від 20.09.2023 року, встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст111-1 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4 ч.1ст.177 КПК України.

На даний час вказані ризики продовжують існувати. Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, що свідчить про існування ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу підозрюваної на свідків, які судом не допитані та показання яких суд має сприймати безпосередньо під час розгляду справи по суті, та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з фактичних обставин та суспільної небезпечності ймовірно вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 в умовах воєнного стану.

Так, слідчий суддя погоджується із доводами захисника про те, що у підозрюваної ОСОБА_5 наявні досить міцні соціальні зв`язки, враховуючи те, що остання заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та до кримінальної відповідальності нпритягується вперше.

Проте, сам по собі факт наявності міцних соціальних звязків не зменшує встановлені судом ризики та не є визначальним при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної.

Безпідставними є твердження сторони захисту щодо відсутності або істотного зменшення ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному у вчиненні особливо тяжкого злочину запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, підозрювана ОСОБА_5 , яка хоча і заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, не судима, проте не працевлаштована, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, наявністю ризику перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на свідків, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, існують обґрунтовані підстави вважати, що продовжують існувати ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та незаконного впливу на свідків.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи обставини ймовірно вчиненого підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відомості щодо особи підозрюваної, встановлені ризики: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та незаконного впливу на свідків, які продовжують існувати, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, у зв`язку із чим клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Крім того, застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим відповідно до положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 184, 194, 200 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1