Справа № 519/1570/23
Провадження № 1-кс/519/514/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту,

УСТАНОВИВ:

До Южного міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2019 слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000213 від 13.02.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Фіат-500Х» номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, 2017 року виробництва, VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 28.03.2018, заборонивши будь-яким особам та власнику розпоряджатися та користуватися зазначеним майном. Суд, застосовуючи арешт на автомобіль, виходив з того, що автомобіль є предметом вчинення злочину, на якому могли зберегтися сліди злочину, а також існує сукупність розумних підозр вважати, що володілець приховує майно, та може його пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити та відчужити, а відтак є доказом злочину. Отже, арешт був застосований для забезпечення збереження доказів. Щодо наявності підстав для скасування арешту, заявник зазначає, що ДТП сталося у листопаді 2018 року; кримінальне провадження зареєстроване у лютому 2019 року; із клопотання м про арешт автомобілю заступник начальника слідчого відділення звернувся у липні 2019 року; огляд автомобілю було здійснено у січні 2020 року. 24.01.2020 заявником було надано пояснення співробітникам поліції, що його автомобіль знаходився у користуванні його знайомого - ОСОБА_6 , включно і на день скоєння ДТП. Крім того, того ж числа заявник на вимогу співробітників поліції надав розписку, що не буде відчужувати автомобіль протягом проведення досудового слідства у даній кримінальній справі, але з того часу також минуло 3,5 років. Таким чином, на день звернення із клопотанням про скасування арешту, з врахуванням часу, що минув з дати ДТП, а також огляду автомобілю співробітниками поліції, вже не можуть бути встановлені будь-які обставини, що могли б допомогти слідству у всебічному з`ясуванні обставин справи, що означає, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба. Крім того, йому, як власнику майна, нічого не було відомо про накладення судом арешту на його автомобіль, з огляду на що він не був присутній при розгляді клопотання про накладення арешту на автомобіль у суді.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.09.2023 відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Крім того, витребувано з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження №0000213.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засідання клопотання про скасування арешту підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту, оскільки автомобіль визнано речовим доказом, досудове розслідування ще триває, а особа яка керувала вказаним автомобілем оголошена в розшук.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000213 від 13.02.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14.06.2019 ОНДІСЕ надано висновок експерта №18-2633 автотехнічного дослідження обставин наїзду автомобіля Фіат-500Х р/н НОМЕР_1 на пішохода.

01.08.2019 слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000213 від 13.02.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Фіат-500Х» номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, 2017 року виробництва, VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане 28.03.2018, заборонивши будь-яким особам та власнику розпоряджатися та користуватися зазначеним майном. Суд, застосовуючи арешт на автомобіль, виходив з того, що автомобіль є предметом вчинення злочину, на якому могли зберегтися сліди злочину, а також існує сукупність розумних підозр вважати, що володілець приховує майно, та може його пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити та відчужити, а відтак є доказом злочину. Отже, арешт був застосований для забезпечення збереження доказів.

24.01.2020 ОСОБА_4 надано розписку, відповідно до якої він зобов`язується не відчужувати належний йому транспортний засіб до прийняття кінцевого рішення в кримінальному провадженні №0000213 від 13.02.2019.

На даний час, досудове розслідування не завершено та продовжують існувати сукупність підстав вважати, що автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що автомобіль тривалий час перебуває під арештом і власник даного майна позбавлений можливості його правомірного використання.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. (ч.4 ст. 173 КПК України).

При прийнятті даного рішення слідчий суддя також враховує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Що стосується посилань ОСОБА_4 на те, що клопотання про накладення арешту на майно було подано неуповноваженим суб`єктом, суд зазначає наступне.

Так, дійсно, ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що права та обов`язки у третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом із тим, ч. 1 ст. 171 КПК України встановлює, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Виходячи із наведених положень, вбачається наявність конкуренції загальної (ч. 2 ст. 64-2 КПК України) та спеціальної норм права (ч. 1 ст. 171 КПК України).

За таких обставин суд констатує, що положення ст. 171 КПК України є спеціальними відносно положень ст. 64-2 КПК України та, враховуючи наявне неоднозначне застосування вимог закону в даному випадку, суд наголошує на тому, що клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження №30000213, внесеного до ЄРДР 13.02.2019, погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність істотних порушень органом досудового розслідування вимог закону при складенні та погодженні клопотання про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, що на цей час досудове слідство у справі не закінчене, прокурор заперечує проти скасування арешту, клопотання ОСОБА_4 не містить належних та достатніх доказів того, що в застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а також враховуючи, що накладення арешту є перешкодою у користуванні власником ОСОБА_4 належним йому автомобілем, а стороною обвинувачення не доведено необхідність в подальшому застосуванні арешту автомобіля в частині позбавлення власника користування ним, клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту, задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем марки «FIAT-500X» номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, 2017 року виробництва, VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 28.03.2018, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №30000213 від 13.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В іншій частині відмовити.

Дата складання повного тексту ухвали та її оголошення 04.10.2023 о 16.45 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8