ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/2299/22 Номер провадження 11-сс/814/1065/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора потерпілогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою з доповненнями потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 02 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування були виконані вимоги ст.ст.2, 40-1, 93, 94 КПК України й проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, в результаті чого дізнавач, оцінивши зібрані ним докази, прийняв законне та обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі, а доводи потерпілого не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

В апеляційній скарзі з доповненнями потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2023 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 02 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за №0000089, та направити матеріали кримінального провадження до Головного слідчого управління Національної поліції України для визначення відділу поліції, який буде здійснювати досудове розслідування. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя належним чином не перевірив доводів скарги та не врахував те, що під час досудового розслідування порушено його права як потерпілої особи, не було проведено необхідних слідчих дій для встановлення істини по справі та при наявності доказів, зокрема, даних судово-медичних експертиз, про вчинення щодо нього кримінального правопорушення умисного нанесення йому тілесних ушкоджень, дізнавачем безпідставно прийнято постанову про закриття названого вище кримінального провадження.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку потерпілого на підтримку апеляційної скарги з доповненнями, заперечення прокурора проти апеляційної скарги з доповненнями, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги з доповненнями та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи з положень ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;

3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;

4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження дізнавач приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому КПК України.

За вимогами ст.110 КПК України постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

На підставі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дізнавач зобов`язаний усебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК України).

Закриття кримінального провадження відповідно до норм Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки дізнавачем усіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний ретельно перевірити законність та обґрунтованість прийнятої дізанвачем постанови.

Диспозицією ч.1 ст.125 КК України передбачено відповідальність за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме за фактом того, що 12 березня 2022 року в період часу з 09 години 45 хвилин до 10 години 45 хвилин на території «Центрального ринку» в м. Лозова Харківської обл. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи нанесли ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

02 лютого 2023 року дізнавачем дане кримінальне провадження закрито (а.к.п.265-267).

Однак дізнавач не дотримався наведених вище положень КПК України при винесенні оскаржуваної постанови, а викладені в скарзі ОСОБА_7 обставини належним чином не стали предметом судового контролю слідчого судді.

Як убачається з аналізу показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 12 березня 2022 року приблизно о 10 годині на території «Центрального ринку» в м. Лозова Харківської обл., зокрема, між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (з однієї сторони) та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (з іншої сторони) відбувся конфлікт (щодо продажу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 тютюнових виробів) із застосуванням силолового впливу й спричиненням ушкоджень здоров`ю ОСОБА_7 , що підтверджується протоколами допиту зазначених вище осіб від 16 березня, 24 жовтня, 25 жовтня, 22 листопада й 29 грудня 2022 року (а.к.п.14-24, 93-103, 108-112, 238-242).

За змістом висновку судового-медичної експертизи №12-14/38-ЛЗ/22 від 15 березня 2022 року ОСОБА_7 у ході вказаного вище конфлікту було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді: травматичних припухлостей м`яких тканин по задній поверхні шиї зліва в середній третині та правій поперековій ділянці, саден по тильній поверхні правої кисті у першому міжпальцевому проміжку й по тильній поверхні проксимальної фаланги п`ятого пальця правої кисті в середній третині, синця по задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині (а.к.п.10).

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач послався на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мали прямого умислу на заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і внаслідок їх дій потерпілому було неумисно заподіяно тілесні ушкодження, які ОСОБА_7 , скоріше за все, отримав під час падіння й боротьби, за що чинним законодавством України не передбачено кримінальну відповідальність.

Між тим, у контексті викладеного вище без оцінки дізнавача залишився висновок судового-медичної експертизи №12-14/38-ЛЗ/22 від 15 березня 2022 року, згідно з яким підтверджено те, що вказані вище спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути руки та ноги у взутті. Маловірогідним є їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту, як із наданням, так і без такого тілу прискорення.

21 жовтня 2022 року потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_10 у ході проведених із ними слідчих експериментів продемонстрували механізм, спосіб і локалізацію нанесення групою осіб потерпілому 12 березня 2022 року приблизно о 10 годині на території «Центрального ринку» в м. Лозова Харківської обл. цілеспрямованих тілесних ушкоджень у різні частини тіла (зокрема, по руках і ногах), збиття потерпілого з ніг і здійснення іншими способами силового впливу на нього, що підтверджується протоколами даної слідчої дії з додатками (а.к.п.68-32).

А згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи №12-14/195-ЛЗ/22 від 02 грудня 2022 року, який також не було враховано дізнавачем, установлено те, що продемонстровані потерпілим ОСОБА_7 і свідком ОСОБА_10 під час проведених з ними слідчих експериментів обставини побиття потерпілого не суперечать судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення у ОСОБА_7 комплексу тілесних ушкоджень (а.к.п.84-85).

Тобто зазначені вище обставини вказують на умисний характер заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і доказів, здобутих за результатами провадення слідчих, процесуальних дій, які би доводили зворотне, в матеріалах кримінального провадження не встановлено, а тому висновки дізнавача про спричинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому з необережності є передчасними.

Натомість, усупереч мотивам дізнавача, нанесення однією особою іншій особі легких тілесних ушкоджень у ході обопільного конфлікту охоплюється диспозицією ч.1 ст.125 КК України та не свідчить про відсутність елементу суб`єктивної сторони даного кримінального правопорушення у вигляді прямого умислу.

Окрім того, під час досудового розслідування не було допитано учасників конфлікту - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не вжито вичерпних і достатніх заходів для здійснення їх допиту з урахування того, що у 2022 році щодо них судами було розглянуто справи про адміністративні правопорушення (№629/1052/22, 629/1054/22), та ними було оскаржено судові рішення місцевого суду в апеляційному порядку, що, серед іншого, передбачає зазначення відповідних контактних даних осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності (а.к.п.63-73).

У випадку встановлення в ході допиту чи слідчого експерименту з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обставин, відмінних від наведених у названих вище доказах, обґрунтованим є і проведення додаткової судово-медичної експертизи з урахуванням повідомлених і продемонстрованих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обставин.

Також позбавлені підстав посилання дізнавача як на підставу для закриття кримінального провадження на притягнення місцевим судом ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.164, ст.173 КУпАП.

На підставі п.6 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно зі ст.4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини дійшов наголосив, що ст.4 Протоколу №7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», але лише якщо обидва правопорушення витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів.

Однак у даній справі підстави для висновку про порушення принципу «non bis in idem», тобто не бути притягненим двічі до юридичної відповідальності, є відсутніми.

Так, попереднє притягнення Лозівським міськрайонним судом Харківської області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (кожного з них) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП (за продаж тютюнових виробів без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензування відповідно до закону), ст.173 КУпАП (за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадському місці, що порушило громадський порядок і спокій громадян), не виключає притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження.

При цьому, 19 травня і 30 червня 2022 року Полтавським апеляційним судом згадані вище постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч.1 ст.164 КУпАП скасовано й закрито провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.к.п.61-73).

Окрім того, дізнавач у резолютивній частині прийнятої постанови не зазначив конкретну визначену законом підставу для закриття кримінального провадження, лише формально вказавши в резолютивній частині рішення про те, що воно підлягає закриттю. А за змістом мотивувальної частини дізнавач фактично дійшов висновку про закриття провадження з двох автономних і взаємовиключних підстав, які, при цьому, мають різний за своїми правовими наслідками характер (через відсутність складу кримінального правопорушення реабілітуючий характер; внаслідок існування судових рішень у справах про адміністративне правопорушення за тим самим фактом нереабілітуючий характер), що не відповідає вимогам закону і неприйнятним.

Таким чином, дізнавачем під час проведення досудового розслідування не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження і надання їм відповідної оцінки, через це оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає положенням закону та є передчасною.

Наведене вище також залишилось поза увагою слідчого судді, який ретельно не перевірив доводів скаржника, внаслідок чого дійшов помилково висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 .

Усунути допущені під час досудового розслідування істотні порушення приписів КПК України можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання органом досудового розслідування вимог щодо проведення повного, всебічного та об`єктивного встановлення й аналізу всіх обставин провадження.

Разом з цим, оскільки визначення підслідності кримінального провадження й доручення органу досудового розслідування проведення досудового розслідування належить до компетенції прокурора та здійснюється за визначених КПК України підстав, то колегія суддів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження до центрального органу управління поліції для визначення відділу поліції, який буде здійснювати досудове розслідування, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Отже, апеляційна скарга з доповненнями підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 02 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2022 року за №0000089, а кримінальне провадження направити до Лозівського РВП ГУНП у Харківській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4