Справа № 442/4723/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1262/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту взяття під варту ОСОБА_6 .

Вирішено питання з процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від №2300-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 14 березня 2023 року о 15 год. 07 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину ПП «Копійочка», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_9 (далі - ФОП ОСОБА_9 ), проходячи повз торгівельний стелаж, на якому розташовані товари для гоління, вирішив таємно викрасти бальзам після гоління та касети для бриття.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, підійшов до торгівельного стелажа, звідки умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав бальзам після гоління марки «Nivea» охолоджуючий 100 мл, вартістю 232 грн. 90 коп., та касети марки «МАСНЗ» у кількості 2 шт., вартістю 1 шт. 225 грн. 00 коп., загальною вартістю 450 грн. 00 коп., які сховав під внутрішню частину своєї куртки, яку тримав в руках при собі, в подальшому пройшов повз касову зону, при цьому не розплатившись за вказаний товар, вийшов з магазину та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ФОП ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму у розмірі 682 грн. 90 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду є надто суворий і ухвалений з істотним порушенням кримінально-процесуальних норм та неповнотою судового розгляду.

Зазначає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять суперечності.

Акцентує, що зі слів обвинуваченого ОСОБА_6 , останній у час вчинення інкримінованого йому злочину, перебував у м. Самборі з товаришем, а не у м. Дрогобичі, окрім цього, на оглянутому в судовому засіданні відео ОСОБА_6 себе не впізнав та ствердив, що це схожа на нього особа.

Наголошує, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотань сторони захисту про проведення портретної експертизи, виклик свідка та про проведення судово-психіатричної експертизи на предмет осудності ОСОБА_6 , оскілки останньому поставлено діагноз F 11.22 «Розлад психіки в зв`язку з вживанням опіоїдів. Синдром залежності».

Звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_10 є діючим працівником поліції карного розшуку Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, а відтак, зацікавлений у результатах доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Просить скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, логічно пов`язаними між собою, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана у відповідності до вимог ст. 94 КПК України об`єктивна оцінка.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_10 - оперуповноваженого Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, який в судовому засіданні повідомив виключно відображені на переглянутому ним відео із камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » факти та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, на які суд і послався у своєму рішенні, а відтак, колегія суддів не вбачає упередженості у їх змісті та всупереч доводам сторони захисту не вважає за доцільне визнавати такі недопустимим доказом.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується проаналізованими місцевим судом письмовими доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000267 від 01 квітня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 31 березня 2023 року; протоколом огляду місяця події від 05 квітня 2023 року з фототаблицею; рапортом оперуповноваженого ВКП Дрогобицького РВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_10 ; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 05 квітня 2023 року; протоколом огляду предмету від 05 квітня 2023 року із долученим фотодруком вчинення крадіжки ОСОБА_6 ; постановою про визнання та приєднання речових доказів від 05 квітня 2023 року, а саме, DVD-R диска із файлом відеозапису за 14 березня 2023 року; висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/7133-ТВ від 26 квітня 2023 року; протоколом огляду предмета від 07 червня 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 07 червня 2023 року, в ході якого ОСОБА_6 визнав себе винним та детально відтворив обставини вчинення ним злочину.

Крім цього, дослідженим в суді першої інстанції відеозаписом з камер спостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому відображено особу, візуально схожу на обвинуваченого ОСОБА_6 , спосіб, характер і динаміку його дій, що характерні для крадіжки, які утворюють відповідний склад злочину.

Даний доказ, в сукупності з іншими доказами по справі, на думку колегії суддів, вірно покладений в основу обвинувального вироку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно оцінив показання обвинуваченого та аргументи сторони захисту щодо заперечення вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, як такі, що спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинене.

Також голослівними, на переконання колегії суддів і такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду є покликання апелянта про відмову в задоволенні клопотань сторони захисту щодо проведення портретної експертизи, виклику свідка та про проведення судово-психіатричної експертизи на предмет осудності ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Так, за результатами перевірки матеріалів справи, зокрема, аудіозапису і журналу судового засідання,колегію суддів встановлено відсутність відповідного клопотання про призначення портретної експертизи, яке також не заявлялось і під час судового розгляду.

Безпідставним є клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, з огляду на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 115, 116).

Що стосується покликання апелянта про відмову у допиті в місцевому суді свідка сторони захисту, то колегія звертає увагу на відсутність анкетних даних такого, а також адреси його проживання.

Отже, на думку колегії суддів, досудове розслідування та судовий розгляд були проведені належним чином з дотриманням вимог КПК України, докази по справі зібрані у законний спосіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання і визначив таке, в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2023 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4