УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт з управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про те, що невстановлені особи організували діяльність, пов`язану із незаконною вирубкою лісових насаджень у великих об`ємах, для подальшої реалізації деревини третім особам група осіб, в особливо великих розмірах здійснює незаконну виробку лісу на території Байдовського лісничого урочища Павлівського лісгоспу Роздільнянського району Одеської області.

Згідно інформації, яка надійшла з УСР ГУНП в Одеській області ДСР НП України, група осіб, яка причетна до незаконної порубки дерев використовує у своєї незаконної діяльності автомобіль «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору, належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до зібраних у ході досудового розслідування належних доказів, встановлено, що згідно реєстраційної картки на транспортний засіб «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору, належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку транспортного засобу «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору, де можуть знаходитися речі та предмети, які зберегли на собі сліди та містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, встановлюваних під час кримінального провадження, але неможливо отримати вказані відомості в інший спосіб, крім як шляхом проведення обшуку.

Так, 28.09.2023 проведено санкціонований обшук транспортного засобу «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_5 , яким фактично користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме: транспортний засіб «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору.

Далі, транспортний засіб на підставі винесеної постанови від 28.09.2023, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що він є знаряддям протиправних дій та зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився надав заяву в якій клопотання підтримав, у зв`язку з необхідністю проведення невідкладних слідчих дій, просив розглянути у його відсутності та вказав, що володілець вилученого майна ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 повідомлені належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 28.09.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, «ИЖ-27175», державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, червоного кольору,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1