КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 16 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Оскар Оптіма» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження, користування на: добрива мінеральні, азотні: карбамід гранульований, що належить ТОВ «Оскар Оптіма» () в кількості 214 б/б, вагою 214 539 кг та знаходяться на території ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» ().

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Оскар Оптіма» подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року та скасувати арешт накладений вказаною ухвалою.

Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що ухвалу слідчого судді постановлено 16 травня 2023 року, однак з її змістом представник власника майна ознайомився лише 09 серпня 2023 року. Участь власника майна під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею не забезпечено.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає про відсутність підстав для арешту вищевказаного майна.

Так, вказує, що згідно з укладеними правочинами на поставку товарів, право власності на майно передається покупцю після повної оплати вантажу, що зарахована на банківський рахунок продавця згідно з комерційним рахунком-фактурою.

У зв`язку з тим, що добрива мінеральні азотні: карбамід гранульований, загальною масою 4 160 тон до цього часу не пройшли процедуру розмитнення, оплата ТОВ «Оскар Оптима» за них не здійснена, право власності, відповідно, не набуто.

Окрім цього, вважає, що матеріали провадження не містять належних, та допустимих доказів, які б підтверджували, що країною находження добрив мінеральних азотних: карбамід гранульований, загальною масою 4 160 тон, є РФ. Не містить наведених відомостей і оскаржувана ухвала слідчого судді, що унеможливлювало застосування положень Закону України від 03.03.2022 № 2116-ІX «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» в якості обґрунтування прийнятого рішення.

Також представником власника майна критично сприймається твердження органу досудового розслідування про використання службовими особами ТОВ «Оскар Оптима» завідомо підроблених документів, оскільки в такому випадку здійснення досудового розслідування мало б відбуватись також за додатковою кваліфікацією, зокрема, за відповідною частиною статті 358 КК України. Відсутність належної правової кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000306 дає підстави стверджувати, що факт підроблення документів, у тому числі виданих Торгово-промисловою палатою Туркменістану, с лише припущенням органу досудового розслідування та не ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформований, надіслав клопотання про розгляд провадження за його відсутності, апеляційну скаргу підтримує та просить задовольнити. Зважаючи на викладене колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності представника, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна, даних, які б підтверджували отримання останнім копії постановленого рішення у встановленому законом порядку провадження не містить, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, здійснюється досудове розслідування відомості про яке 31 березня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000306, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Органом досудового розслідування виявлено, що службові особи ТОВ «Оскар оптіма» (, дир. ОСОБА_7 ) організували транспортування в Україну мінеральних добрив російського походження та розмитнення на підставі документів, що містить неправдиві відомості щодо країни походження товару (мінеральних добрив) з метою подальшої реалізації на території України.

Зокрема, у березні 2023 року мінеральне добриво з рф доставлено на територію Туреччини. Після чого, наприкінці березня - напочатку квітня 2023 року судна «White Star» (ІМО 93819380), «Marina»(Болгарія),«Dobrich» (Болгарія) завантажені вищевказаним мінеральним добривом (добрива мінеральні азотні: карбамід гранульований) масою загальною 4 160 тон припливли з порту Самсун (Туреччина) до ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», де розмитнились та розвантажились.

Брокером (декларантом) всіх трьох партій виступило ТОВ «АКТІОНІС», отримувачем ТОВ «Оскар оптіма», відправником - «AgrochaingeneraltradingLLC», країною походження вказаних добрив, за документами є Республіка Туркменістан. В підтвердження цього надано копію сертифікату № ТМ UA 27971316, начебто, виданого Торгово-промисловою палатою Туркменестану 05 квітня 2023 року.

Однак в ході досудового розслідування отримано інформацію, що фактичним виробником товару є російська федерація, а службові особи ТОВ «Оскар оптіма» () шляхом подачі підробних документів до митних органів намагаються протиправно обійти обмеження введені Постановою КМУ від 30 грудня 2015 року № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації», з метою отримання прибутків. Зокрема від Торгово-промислової палати Туркменистану отримано відповідь про те, що сертифікати походження товарів № ТМ UA 27971316, ТМ UA27971249 не видавались, а підписи, які стоять на них є підробними.

04 квітня 2023 року в адміністративному приміщенні ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» в межах кримінального провадження проведено обшук, в ході якого вилучено договори щодо розвантаження, зберігання та відпуску товару (добрива мінеральні азотні: карбамід гранульований) між ДП «ІЗМ МТП» та ТОВ «Оскар оптіма» і встановлено, що частина товару ще залишилась на складі порту.

11 травня 2023 року від ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» отримано відповідь що на території порту зберігається знаходиться залишок товару (карбаміду гранульованого), що належить ТОВ «Оскар оптіма» () в кількості 214 б/б, вагою 214 539 кг.

12 травня 2023 року прокурор відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження, користування на вищевказані добрива мінеральні, азотні, що належить ТОВ «Оскар Оптіма» та знаходяться на території ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000306 про накладення арешту на вищевказані добрива мінеральні, азотні, що належить ТОВ «Оскар Оптіма» та знаходяться на території ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 від 11 травня 2023 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Крім того, хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи/товариства, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі також не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищевказані добрива мінеральні, азотні, що належить ТОВ «Оскар Оптіма» та знаходяться на території ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», із забороною відчуження, розпорядження та користування, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Оскар Оптіма» строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження, користування на: добрива мінеральні, азотні: карбамід гранульований, що належить ТОВ «Оскар оптіма» () в кількості 214 б/б, вагою 214 539 кг та знаходяться на території ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» (), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Оскар Оптіма», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/16348/23 Справа №11-сс/824/5298/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1