ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Триліси Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 та ч.1 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні №0000182 від 25.01.2024 року, -

встановила:

до провадження слідчого судді надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 та ч.1 ст. 345 КК України, в рамках кримінального провадження №0000182 від 25.01.2024 року.

У клопотанні слідчий зазначає, що 25.01.2024 близько 20 год. 30 хв. поліцейський ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області - ОСОБА_7 спільно з інспектором ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 виконуючи службові обов`язки із забезпечення публічної безпеки та порядку обслуговуючи виклик щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, прибули до будинку АДРЕСА_2 , де в цей час знаходився ОСОБА_4 , який міг бути причетний до вчинення правопорушення.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25.01.2024 близько

20 год. 30 хв. поліцейський ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області - ОСОБА_7 спільно з інспектором ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 виконуючи службові обов`язки із забезпечення публічної безпеки та порядку обслуговуючи виклик щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, прибули до будинку АДРЕСА_2 де в цей час знаходився ОСОБА_4 , який міг бути причетний до вчинення правопорушення.

По прибуттю наряду на місце виклику 25.01.2024 близько20 год. 30 хв. , поліцейський ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області - ОСОБА_7 спільно з інспектором ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , зайшли до будинку за вказаною адресою, де виявили в будинку ОСОБА_4 та його дочку ОСОБА_9 . Під час розмови поліцейські намагались встановити у ОСОБА_4 обставини виклику працівників поліції та факту неналежного виконання батьківських обов`язків. В ході встановлення обставин у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на погрозу застосування насильства, щодо працівників правоохоронного органу, а саме до поліцейських, які прибули до місця проживання. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 зайшовши до сусідньої кімнати та взявши до рук протипіхотну осколкову міну направленої дії «МОН-50» з маркуванням НОМЕР_1, зайшов до кімнати в якій знаходились працівники поліції та підходячи до них ОСОБА_4 демонстративно почав приводити міну в дію, при цьому погрожував її застосуванням та нанесенню тілесних ушкоджень працівникам поліції, завдавши їм фізичного насильства.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у погрозі насильством щодо працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

В порушення п. п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами та п. п. 2.1., 25.5., 8.1., 9.1., 9.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622.

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місцізнайшов протипіхотну осколкову міну направленої дії «МОН-50» з маркуванням НОМЕР_1 яку приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 почавши таким чином зберігати її без передбаченого законом дозволу.

Так, 25 січня 2024 року в період часу з 00:16 по 05:58 за адресою: АДРЕСА_2 було проведено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено протипіхотну осколкову міну направленої дії «МОН-50» з маркуванням НОМЕР_1, яку останній, незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні, та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 345 КК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру

26.01.2024 ОСОБА_4 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 345 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваному ОСОБА_4 відомі свідки в даному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що останній також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, що в подальшому негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , недоцільно застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

26.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, а саме: у придбанні, та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 345 КК України, а саме: у погрозі насильством щодо працівників правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами: протоколом обшуку від 26.01.2024 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 26.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.01.2024 року та іншими матеріалами та речовими доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; зокрема, підозрюваний, усвідомлюючи покарання, а сааме: від трьох до семироків позбавлення волі, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та перебуваючи на волі, матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться.

Слід зазначити, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не спростовано в судовому засіданні стороною захисту. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя -

ухвалила:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Триліси Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 25 березня 2024 року включно.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1