Провадження №11-сс/801/16/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 року,

якою задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 07.12.2023 по 04.02.2024 включно, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Усть-Кут Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 4 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вищевказаної квартири розпивав алкогольні напої разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виник конфлікт, в результаті якого у останнього виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи значну фізичну перевагу над потерпілою, раптово підійшов до ОСОБА_11 та наніс декілька ударів рукою в область голови.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 06.12.2023 23:02 діагноз останньої - забій м`яких тканин.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 06.12.2023 в період дії воєнного стану (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжується, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022) точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував в квартирі АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вищевказаної квартири розпивав алкогольні напої разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Перебуваючи на кухні вищезазначеної квартири, ОСОБА_8 помітив мобільний телефон, що лежав на столі, а також гаманець, який знаходився в сумці ОСОБА_11 . У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, впевнившись, що ОСОБА_11 знаходиться в іншій кімнаті та не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу взяв із столу приміщення кухні мобільний телефон марки Iphone та з-під столу з сумки належній ОСОБА_11 дістав гаманець, з якого взяв грошові кошти в сумі 2400 грн.

Після цього ОСОБА_8 помістив викрадені речі собі до кишені та покинув приміщення квартири. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_11 .

У зв`язку з чим, 08.12.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Усть - Кут, Іркутської області, російської федерації, громадянину України зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому за ч. 3 ст. 185 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ;

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-Протокол допит свідка ОСОБА_10 ;

-Протокол допит свідка ОСОБА_9 ;

-Протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

-Протокол проведення слідчого експерименту;

-Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ;

-Постанова про об`єднання матеріалів кримінальних правопорушень;

-Повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Беручи до уваги особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, вік підозрюваного, його матеріальний стан, відсутність місця роботи та джерел доходу, то зазначене свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) - ОСОБА_8 усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів прокуратури та досудового розслідування, суду.

2) незаконно впливати на потерпілу та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) - ОСОБА_8 перебуваючи не під вартою, може вчиняти тиск на свідків та потерпілу з метою зміни їх показань під час досудового слідства, оскільки у матеріалах кримінального провадження наявні їх анкетні відомості;

3) можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) - ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти інші злочини, а також продовжувати свою кримінально протиправну діяльність, не перебуваючи під наглядом органів правопорядку пенітенціарної системи та поліції, так як останній, незважаючи на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, висновків не зробив та вчинив умисний злочин.

Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не представляється можливим. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Крім того, на даний час проводяться слідчі (розшукові) заходи спрямовані на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевказане свідчить про неможливість запобігання ризикам передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_12 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 07.12.2023 по 04.02.2024 включно.

Одночасно визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Прийняте рішення обґрунтовано тим, що на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, тому підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив новий корисливий злочин, будучи звільненим умовно-достроково ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17.08.2023, тобто існує ризик продовження вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Підозрюваному відомі контактні дані свідків у кримінальному провадженні, тому останній може незаконно впливати на ним шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України (КК), посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Зокрема 7 березня 2022 року Законом № 2117-IX внесено зміни до КК щодо посилення відповідальності за злочини за ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного (наявність трьох неповнолітніх дітей на утриманні), який є неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, в період дії воєнного стану, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 року, клопотання слідчого залишити без задоволення, обравши стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на підтвердження заявлених слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не було надано доказів, а тому вони являються лише припущеннями. Підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання за вказаною вище адресою, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, у розшуку не перебував, що повністю спростовує такий ризик, як можливість переховування від органів досудового розслідування і суду. Також звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_8 співпрацював з органами досудового розслідування. У матеріалах кримінального провадження немає жодної заяви потерпілих або свідків про будь-який вплив на них з боку ОСОБА_8 , що також спростовує такий ризик, як можливість впливу на потерпілих та свідків. Окрім того, на утриманні в підозрюваного знаходяться дружина і троє неповнолітніх

дітей (3 роки, 6 років і10 років), підозрюваний працює неофіційно - різноробочим. Слідчим суддею не було розглянуто належним чином доводи сторони захисту щодо застосування до ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_13 підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити, вважала за можливе проводити судовий розгляд у відсутність підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки в апеляційній скарзі не ставила питання про його обов`язкову участь.

Підозрюваний ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від підозрюваного про його обов`язкову участь у суді апеляційної інстанції не надходило.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді-без змін, однак не заперечував щодо проведення судового розгляду в відсутність підозрюваного ОСОБА_8 .

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Колегією суддів установлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного такого виняткового виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, та існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведено доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; ротоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколом проведення слідчого експерименту; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то на переконання колегії суддів, вони безпідставні з огляду на наступне.

Так, за загальним правилом ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Разом з тим, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Натомість запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами судового провадження.

Так, внаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_8 є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Відповідно ризик переховування обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_8 наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 передбачає покарання у виді реального позбавлення волі.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У даному разі об`єктом охорони та захисту є суспільні відносини у сфері права власності, а саме права будь-якого власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а також охорона та захист безпеки життя та здоров`я, особистої недоторканності, честі та гідності особи.

На підставі викладеного, колегія суддів констатує про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_14 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може схиляти свідків та потерпілу до надання потрібних йому показань, оскільки схильний до насильства. Крім того, суд враховує, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими в кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Таким чином, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то колегія суддів зауважує, що підозрюваний до затримання офіційно не працював, не мав офіційного та постійного джерела доходу, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, наразі підозрюється у вчиненні корисливого злочину проти власності, поєднаного з насильством, що в свою чергу переконує колегію суддів у тому, що вчинення кримінальних правопорушень проти власності підозрюваний ОСОБА_8 може розцінювати, як своєрідне джерело доходу.

До того ж, не може залишитися поза увагою колегії суддів і те, що ОСОБА_8 21.08.2023 звільнений із ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 місяців 19 днів, проте знову підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Посилання захисника на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, працює неофіційно - різноробочим, на його утриманні перебуває дружина і троє неповнолітніх дітей (3 роки, 6 років і1 0 років), колегія суддів вважає такими, що, не зменшують існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні підозрюваним моделі поведінки та не свідчать про те, що вони здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, адже вказані обставини існували й на час вчинення протиправних дій відповідно до оголошеної підозри.

Не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового розслідування та суду, у розшуку не перебував, співпрацював з органами досудового розслідування, зважаючи на обґрунтованість оголошеної ОСОБА_8 підозри та наявність процесуальних ризиків.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 за доводами апеляційної скарги захисника. При цьому, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідкам та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції. Відповідно згода підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника на залишення йому певної форми арешту все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.

Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім стримуючим засобом у разі внесення застави для того, щоб відбити бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419,422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2023 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4