Справа № 650/117/23
провадження № 1-кс/650/41/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

18 грудня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000302 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Андріївка Скадовського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1, частиною другою статті 28 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про накладення арешту на майно в якому просить накласти арешт на рухоме, яке є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме на причіп УВН НОМЕР_2 та земельну ділянку, площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, кадастровий номер :13:008:0002.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що необхідно заборонити користуватися вказаним майном та обмежити право розпоряджатися ним та відчужувати його, так як не застосування таких заходів може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Крім того, накладення арешту на майно необхідне для забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна, в разі його призначення.

На судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, навів обґрунтування аналогічні тим, що зазначені у клопотанні, просив його задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Заслухавши вищевказаних учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість під час судового провадження накладення арешту на майно особи, яке є предметом конфіскації як виду покарання.

Суд встановив, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 111-1, частиною другою статті 28 КК України, санкція якої встановлює можливість застосування додаткового виду покарання у виді конфіскації майна.

Отже, суд вважає, що на даний час у кримінальному провадженні, яке не завершене та у якому обвинувачується ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливого призначення йому покарання у виді конфіскації майна, необхідно забезпечити збереження зазначеного майна, а тому вжиття такого заходу забезпечення, як арешт майна, є необхідним та виправданим.

При цьому, тимчасові обмеження особи володільця у праві власності, за встановлених обставин, суд знаходить розумними та співрозмірними завданням кримінального провадження.

Отже, зважаючи на те, що клопотання прокурора є обґрунтованим та в судовому засіданні були встановлені підстави для накладення арешту на вказане майно, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, яке є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме позбавити його права на відчуження, розпорядження та користування належним йому причіпом УВН 810080.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке є власністю обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме позбавити його права на відчуження, розпорядження та користування належною йому земельною ділянкою, площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, кадастровий номер :13:008:0002.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 20 грудня 2023 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1