Кримінальне провадження №629/6269/23
Номер провадження 1-кп/629/233/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000538 від 16.09.2022, яке надійшло з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 25.10.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогізка, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця ЗСУ, штаб-сержанта на посаді головного сержанта роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

встановив:

15.09.2022, приблизно о 6-50 год., ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі «Мерефа-Павлоград» зі сторони м.Павлоград в напрямку м.Лозова, зі швидкістю 50-60 км/год., в районі 121 км + 44,4 м, Лозівського району Харківської області, діючи необережно, не вибрав безпечну швидкість руху, грубо порушивши вимоги п.п.12.1 Правил дорожнього руху та здійснив виїзд за межі проїзної частини з послідуючим перекидання автомобіля «ВАЗ-21099», в результаті чого пасажир ОСОБА_8 загинув на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-17/618-ЛЗт/22 від 25.11.2022, пасажир ОСОБА_8 , внаслідок ДТП, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді порушення мозкового кровообігу зумовлене тупою травмою голови у вигляді переломів кісток черепа з крововиливами під оболонки головного мозку і розтрощенням тканини лівої мигдалини мозочку та м`яких мозкових оболонок і тканини лівої потиличної долі головного мозку, від яких загинув на місці пригоди. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/51-Лз/23 від 09.03.2023, пасажир ОСОБА_9 , внаслідок ДТП, отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків.

Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_5 полягає в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку у вигляді дощу та заокруглення дороги, не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини з послідуючим перекиданням автомобіля «ВАЗ-21099», що спричинило вищевказані наслідки.

Дії водія ОСОБА_5 , згідно з висновком автотехнічної судової експертизи №СЕ-19/121-23/21544-ІТ від 16.10.2023 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаялася та в судовому засіданні дав покази, що він з побратимами перебував на бойовій позиції і їм надійшов наказ від командира про переміщення на іншу позицію, 14.09.2022 близько 24-00 год. вони почали здійснювати переміщення колоною автомобілів, в його автомобілі їхало четверо військовослужбовців у повній амуніції та з боєкомплектом, по дорозі дуже часто зупинялись, бо автомобіль був пошкоджений і вони постійно доливали воду в радіатор, останню зупинку, яку він запам`ятав, вони здійснили кілометрів за 15 до місця аварії, оскільки в наслідок ДТП він отримав черепно мозкову травму, то самого моменту аварії не пам`ятає, останнє, що він зміг згадати, це те що вони здійснили зупинку для заправки автомобілів пальним після чого він сів за кермо, а один з бійців дивився маршрут і допомагав йому як штурман.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, надали телефонограми про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, цивільні позови не заявляли.

Враховуючи зізнавальні покази обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що підтверджують місцезнаходження речових доказів, судові витрати по справі та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 та середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України, він вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавством до тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом в лавах ЗСУ в званні штаб-сержанта на посаді головного сержанта роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту в/ч НОМЕР_1 , за місцем служби характеризується позитивно, має досвід участі в бойових діях, в період 2014-2015 приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, є учасником бойових дій, з 2018 по теперішній час приймає участь в ООС, 10.11.2008 наказом Міністра оборони України нагороджений відзнакою МО України медаллю «За сумлінну службу ІІІ ступеня»; 23.05.2008 наказом Міністра оборони України нагороджений пам`ятним нагрудним знаком МО України «Воїн-миротворець»; 12.11.2008 наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України відзначений почесним нагрудним знаком «За взірцевість у військовій службі ІІІ ступеня»; 02.08.2012 командувачем ІНФОРМАЦІЯ_4 нагороджений почесним знаком «За відмінну службу в аеромобільних військах сухопутних військ Збройних Сил України» та нагрудним знаком «20 років ВДВ України»; 06.02.2014 наказом Міністра оборони України нагороджений медаллю «15 років сумлінної служби»; 04.08.2014 наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України «За взірцевість у військовій службі ІІ ступеня», 29.11.2016 наказом Міністра оборони України нагороджений медаллю «15 років сумлінної служби»; 03.12.2018 наказом Міністра оборони України нагороджений медаллю «20 років сумлінної служби»; 07.07.2020 наказом Головнокомандувача Збройних Сил України відзначений почесним нагрудним знаком «За взірцевість у військовій службі І ступеня», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч.для окремих осіб).

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно п.20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Розглядаючи питання застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд також враховує позицію Верховного суду викладену в постанові ККС ВС у справі №686/3244/20 (провадження №51-4031км20), згідно якої ухвалюючи вирок у частині призначеного покарання, необхідно враховувати крім ступеня суспільної небезпечності вчиненого злочину, характеристику особи та обставини, передбачені вимогами ст.66 КК України (обставини, які пом`якшують покарання), а також питання щодо необхідності та доцільності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, потрібно визначати і справедливий розмір такого покарання, при цьому необхідно врахувати як думку потерпілого, так і всі обставини справи в їх сукупності, у тому числі й інші обставини, які мають значення для прийняття рішення в цьому провадженні, та чи є застосування додаткового покарання необхідним і чи буде воно справедливим внаслідок суворості.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості та невідворотності покарання за вчинений злочин, висновку органу пробації викладеного в досудовій доповіді та позиції потерпілих, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, із застосуванням ст.75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням, без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_5 використовувався з метою переміщення військовослужбовців для захисту держави від збройної агресії російською федерації, позбавлення ОСОБА_5 права керування транспортним засобом унеможливить виконання ним своїх службових обов`язків, спрямованих на захист інтересів держави в період воєнного стану, що призведе до значної шкоди державним інтересам.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Цивільні позови у справі не заявлені.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/21544-ІТ від 16.10.2023 в сумі 2868 грн. та Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової автотехнічної експертизи №21399/3545-3550 від 03.02.2023 в сумі 15101,60 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 21.09.2022 на автомобіль «ВАЗ 210994-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України автомобіль «ВАЗ 210994-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання, якщо ОСОБА_5 протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нових злочинів та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, покласти на командира військової частини нагляд за ОСОБА_5 , в разі звільнення з військової служби, на відповідний уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 210994-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 21.09.2022 на автомобіль «ВАЗ 210994-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/21544-ІТ від 16.10.2023 в сумі 2868 грн., перерахувавши їх на р/рUA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи (технічного стану) №21399/3545-3550 від 03.02.2023 в сумі 15101,60 грн., перерахувавши їх на р/р UA0020573, отримувач ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_12