Справа № 717/2063/23
ВИРОК
26.01.2024 смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, не працюючого, судимості в силу ст.89 КК України не має.,
за ч.2 ст.125 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 23 серпня 2023 року приблизно о 20 годині в АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, завдав удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від чого той впав на землю та знепритомнів, і після цього завдав потерпілому ОСОБА_6 не менше трьох ударів частиною шиферної плити по голові та тулубу, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців верхнього та нижнього повіка лівого та правого ока, саден грудної клітки справа та передньої черевної стінки, які, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я .
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин. 23 серпня 2023 року приблизно о 20 годині в АДРЕСА_1 потерпілий ОСОБА_6 із своєю дружиною ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 розмовляли на подвір`ї в господарстві потерпілого. Обвинувачений ОСОБА_3 перебував в своєму господарстві за парканом. Потерпілий ОСОБА_7 помітив кішку, яка проходила через паркан і пішов за нею за межі господарства до криниці. Обвинувачений ОСОБА_3 перебував біля криниці і коли потерпілий ОСОБА_6 заглянув за криницю, то обвинувачений ОСОБА_3 завдав йому один удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_6 впав на землю та втратив свідомість. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 взяв до рук уламок шиферної плити, якою завдав одного удару по голові потерпілому, який лежав на землі обличчям до верху та два удари по грудній клітині та по животу. Внаслідок таких дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців верхнього та нижнього повіка лівого та правого ока, саден грудної клітки справа та передньої черевної стінки, які згідно висновків експерта №138 М/Д від 11.09.2023 року та №157 М/Д від 29.09.2023 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я .
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому не визнав повністю та дав суду показання про те, що дійсно між ним та потерпілим був конфлікт, але це було в суботу, а не 24 серпня 2023 року. Між ним та потерпілим тривалий час існують неприязні відносини, оскільки є спір щодо спадщини будинку та господарства, які межують з господарством потерпілого, а також потерпілий незаконно продає цигарки та горілку, тому, дійсно, в той день він перебував на своєму подвір`ї та фотографував на мобільний телефон, як потерпілий пригощав горілкою свідка ОСОБА_8 . Потерпілому це не сподобалося тому він взяв біту і підійшов до нього до криниці. Він однією рукою схопився за паркан з шиферної плити, а іншою бітою вдарив його в праве плече, але не втримав рівновагу, потягнув за паркан з плити, який розламався та впав на бетонну площадку біля криниці. Він його не бив та не міг вдарити через паркан, тому тілесні ушкодження в потерпілого виникли від його падіння та від уламків паркана з шиферної плити. Коли він впав на площадку він до нього не підходив і уламком шиферної плити не бив. Він також викликав поліцію і сказав поліцейським, що він також має тілесні ушкодження. На обличчі у потерпілого крові не було. Він каже неправду і взагалі погрожував його вбити. Свідок ОСОБА_7 також вийшла на вулицю і потерпілого посадила на стілець. Свідок ОСОБА_9 вийшов через 1-2 хвилин і він не міг щось бачити.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 в спричиненні потерпілому ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.
Так, потерпілий ОСОБА_6 дав суду показання про те, що десь приблизно 24 серпня 2023 року він з своєю дружиною ОСОБА_7 та своїм знайомим ОСОБА_8 перебував в себе вдома на подвір`ї в АДРЕСА_2 . З його господарством межує господарство, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_3 , з яким у нього існують тривалі неприязні відносини через спір з приводу будинку, в якому проживає останній. Вони сиділи за столиком на подвір`ї і розмовляли. ОСОБА_3 бачив їх у щілини у паркані та вигукував, що вони вживають алкоголь, нецензурно лаявся в їхню адресу, погрожував. Вони не реагували, оскільки вони вже безліч разів викликали поліцію з приводу таких дій ОСОБА_3 , його притягували до відповідальності, але він продовжує так себе поводити. Потім він помітив кішку, яка через паркан зайшла в їхнє господарство і пішла до криниці, яка перебуває в його власності, але знаходиться за огорожею його господарства. Він пішов за кішкою та почав шукати та кликати її біля криниці, яка межує з господарством обвинуваченого. Коли він намагався заглянути за криницю обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому удар рукою в лоба над носом і від цього удару він впав на землю та втратив свідомість. Що далі було він не пам`ятає, так як прийшов до тями, коли вже приїхала швидка та поліція. Йому стало краще лише в лікарні. На голові в нього була гематома, а також на животі і грудній клітині були тілесні ушкодження подряпини і садна. На животі ці рани мали пряму лінію, як від удару чи пошкодження шиферною плитою. В нього паморочилось в голові, в нього була рвота, він відчував фізичний біль в місцях тілесних пошкоджень та змушений був пройти курс лікування на стаціонарі. Такими діями обвинуваченого йому була спричинена моральна та матеріальна шкода, яку він просить стягнути з обвинуваченого в розмірі, зазначеному в цивільному позові.
Свідок ОСОБА_7 дала суду показання про те, що 23.08.2023 року приблизно о 20 годині вони з чоловіком потерпілим ОСОБА_6 приїхали з Чернівців в с. Оселівку в своє господарство по АДРЕСА_2 . До них прийшов їх сусід ОСОБА_8 і вони сиділи за столиком поряд з будинком та розмовляли. Обвинувачений ОСОБА_3 ходив в своєму господарстві, яке знаходиться по сусідству через паркан і кричав, нецензурно лаявся, називав її повією, обіцяв спалити їх, вбити і таке інше. Між ними тривалий час існують неприязні відносини з приводу спадщини. Її чоловік потерпілий ОСОБА_6 пішов за кішкою до криниці. Коли чоловік вийшов з подвір`я, вона почула гуркіт і побігла слідом за ним. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила що її чоловік лежить на спині без свідомості, а обвинувачений ОСОБА_3 стояв над ним і бив його по голові та тулубу куском шиферної плити. Вона бачила три удари один раз по голові та два рази по тілу. Удари він наносив плоскою частиною плити по голові і по тулубу, але кусок плити був загострений. Вона почала кричати, а ОСОБА_3 втік до свого господарства через отвір в заборі, який вже був пошкоджений і частиною якого ОСОБА_3 бив її чоловіка. Після цього вона викликала поліцію і швидку допомогу. Чоловіка забрали в лікарню, де він проходив лікування десь 13 днів. Він жалівся на головокружіння, мав сильні головні болі, жалівся на болі в місцях тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_8 дав суду показання про те, що цього року десь осінню, коли ще було тепло, він прийшов в гості до потерпілого ОСОБА_6 перед вечором. Вони розмовляли з ОСОБА_10 та його дружиною. Обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до забору на межі його господарства та потерпілого і кричав до нього, що він п`є горілку. Він ще щось вигукував, кричав образливі слова. Потім ОСОБА_6 пішов до криниці і він почув гуркіт. Туди побігла дружина потерпілого ОСОБА_7 , а він пішов слідом. Коли він підійшов до криниці, то побачив, що потерпілий лежав на землі обличчям вверх, коли вони його припідняли, то на голові була кров, ОСОБА_3 втік і кричав, що поб`є нас. Потім приїхала швидка і потерпілому надавали допомогу. На його думку, ОСОБА_3 бив потерпілого уламками побитої хвіртки.
З висновку експерта №138 М/Д від 11.09.2023 року та додаткового висновку експерта №157 М/Д від 29.09.2023 року вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців верхнього та нижнього повіка лівого та правого ока, саден грудної клітки справа та передньої черевної стінки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я .
Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук або ніг, взутих в тверде взуття, скалки «шиферу», тощо. По часу свого виникнення відповідають на 23.08.2023 і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм утворення, то останні могли виникнути, коли потерпілий і нападник перебували в динамічному русі один відносно одного, крім того, не виключається можливість утворення струсу головного мозку внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту на площину із співударянням потиличною ділянкою голови.
Беручи до уваги такі висновки, можна прийти до висновку, що тілесні ушкодження відмічені у даних висновках могли виникнути за обставин та час, на які вказують свідок ОСОБА_11 та потерпілий в протоколах своїх допитів, які надані для ознайомлення експерту.
З протоколів слідчих експериментів від 16.09.2023 року та від 21.10.2023 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 показав та продемонстрував на статисту яким чином обвинувачений завдав йому удару кулаком в обличчя, яким чином і де він впав від даного удару
З протоколів слідчих експериментів від 16.09.2023 року та від 21.10.2023 року вбачається, що свідок ОСОБА_7 показала та продемонструвала на статисту яким чином обвинувачений завдав ударів уламком шиферної плити потерпілому ОСОБА_6 , де останній лежав без свідомості і куди пішов обвинувачений.
Вказані вище докази, досліджені судом узгоджуються між собою. Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не завдавав ударів та не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, які узгоджуються між собою, зокрема, даними, які містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , висновках експерта та протоколах проведення слідчих експериментів, досліджених судом.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв кримінальне правопорушення суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються показаннями потерпілого, свідків, висновками експерта та протоколами проведення слідчих експериментів, досліджених судом.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про те, що тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку , садна потерпілий отримав в результаті власного падіння та самопошкодження шиферною плитою, оскільки такі твердження спростовуються показаннями потерпілого, свідків та висновками експерта, з яких вбачається, що тілесні ушкодження на обличчі потерпілого виникли від щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук або ніг, взутих в тверде взуття, скалки «шиферу» і дані висновки експерта узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_3 завдав йому удар рукою в лоба над носом і від цього удару він впав на землю та втратив свідомість та з показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ударів уламком шиферної плити з гострим краєм по голові та тулубу. Тобто, дані докази дають підстави стверджувати, що потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_3 був нанесений удар в обличчя, від якого той впав на землю, а також, коли потерпілий перебував на землі в положенні лежачи, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ударів по голові та тулубу уламком шиферної плити в результаті яких спричинив потерпілому синці на обличчі, садна та струс головного мозку.
З наведених вище підстав відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про те, що тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку потерпілий отримав внаслідок самостійного падіння на бетону площадку біля криниці, оскільки судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 впав на землю від удару обвинуваченого ОСОБА_3 в обличчя потерпілого ОСОБА_6 і при цьому обвинувачений усвідомлював, що, завдаючи удару в обличчя потерпілому, останній може впасти на бетонну поверхню або землю і тому передбачав, що в наслідок падіння потерпілому будуть спричинені травми, в тому числі голови і бажав настання тілесних ушкоджень у потерпілого, а також завдав удару частиною шиферної плити по голові обвинуваченому і тому передбачав, що в наслідок цих ударів потерпілому будуть спричинені травми, в тому числі голови і бажав настання тілесних ушкоджень у потерпілого.
Суд відхиляє доводи та твердження обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про неправдивість показань потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , через тривалі неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілим і свідком, оскільки показання потерпілого ОСОБА_6 про завдання йому обвинуваченим удару в обличчя підтверджується висновком експерта про наявність в потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді синців верхнього та нижнього повіка лівого та правого ока, а показання свідка ОСОБА_7 про завдання обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ударів частиною шиферної плити із загостреним краєм по голові та тулубу підтверджується висновком експерта про наявність в потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден грудної клітки справа та передньої черевної стінки, струсу головного мозку
Суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий однією рукою схопився за паркан з шиферної плити, а іншою бітою вдарив його в праве плече, але не втримав рівновагу, потягнув за паркан з плити, який розламався впав на нього та пошкодив його, оскільки такі доводи та твердження обвинуваченого не підтверджуються жодними доказами і вважає їх способом захисту від пред`явленого обвинувачення.
Наведені докази, які узгоджуються між собою, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей обставини, що пом`якшують покарання відсутні, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного вище суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
Суд також вважає, що позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній переніс душевні страждання в зв`язку із фізичним насильством щодо нього, через що він втратив спокій, були порушені його нормальні життєві зв`язки та звичний для нього життєвий уклад, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення з боку обвинуваченого.
Згідно ч.1 та п.1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.3-6 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди стверджується зазначеними вище доказами. Згідно ст. ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_6 суд враховує характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , обсяг та глибину душевних і психічних страждань позивача, вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які переніс потерпілий, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Цивільний позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді правинчої допомоги адвоката при подачі цивільного позову.
Оскільки КПК України не врегульовано дане питання суд застосовує в даному випадку такі норми ЦПК України.
Відповідно до п.3 ч.2, ч.3,4,6 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач додав до позову договір №29/20 від 27.04.2020 року про надання правничої допомоги адвокатом, проте не надав суду доказів, які б підтверджували факт виконаних адвокатом робіт та факт оплати потерпілим наданих послуг адвокатом, тому суд вважає, що в частині стягнення витрат на правничу допомогу цивільний позов не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Речові докази по справі: частину від шиферної плити повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя