Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3703/23

Номер провадження: 1-кс/511/1760/23

17.11.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , користувача (власника) майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000720 від 14 листопада 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 14 листопада 2023 року до чергової частини Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівників прикордонного оперативно - розшукового відділу (з м.д. н.п. Степанівка) головного оперативно - розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ про те, що 14 листопада 2023 року спільно із працівниками СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області на автошляху «Роздільна-Кучурган» Роздільнянського району Одеської області (автошлях НОМЕР_2 ) зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , 1967 року народження, із 3-мя особами у салоні автомобілю, які мали намір незаконно перетнути Державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР 14 листопада 2023 року.

В ході досудового розслідування було проведено огляд місця події, а саме: на автошляху «Роздільна-Кучурган» Роздільнянського району Одеської області (автошлях Т 1618), під час якого було виявлено та вилучено наступне майно:

-транспортний засіб «ВАЗ-21063», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1985 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , але згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 9», синього кольору, у чохлі чорного кольору, (IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «Vodafone UA» ( НОМЕР_6 ), б/в, який належить та яким користується ОСОБА_4 ;

-мобільний телефон марки «IPhone 11», білого кольору, у прозорому чохлі (IMEI: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «Vodafone UA» ( НОМЕР_9 ), б/в, який належить та яким користується ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «Redmi Note 11 S», (IMEI: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_12 ), б/в, який належить та яким користується ОСОБА_8 ;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 10», блакитного кольору, у чохлі червоного кольору, (IMEI1: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 ) зі стартовим пакетом мобільного оператора «Lifecell» ( НОМЕР_15 ), б/в, який належить та яким користується ОСОБА_9 , оскільки вказане майно має значення речового доказу.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Старший слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вищевказаний транспортний засіб є джерелом його доходу, оскільки він працює таксистом, а в мобільному телефоні є контакти клієнтів.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000720 від 14 листопада 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Санкція частини другої статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Частина перша статті 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до постанови слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 14 листопада 2023 року, вищевказане майно визнано речовим доказом.

Положення статті 98 КПК України регламентують, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту першого частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання врахував: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання, оскільки відповідно до частини 4 статті 163 КПК України слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000720 від 14 листопада 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт у виді заборони відчуження на транспортний засіб марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1985 року випуску, належний у відповідності до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_16 ОСОБА_6 та який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Накласти арешт у виді заборони користування, відчуження та розпорядження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Хiaomi Redmi 9» із номером ( НОМЕР_6 ), вилучений у ОСОБА_4 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1