Провадження № 1-кп/344/1482/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 11.08.2023 близько 12 год 12 хв, ОСОБА_5 зайшла до приміщення торгового залу магазину «Eurospar», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 78.Перебуваючи у вказаному приміщенні, на полицях виставкових стелажів ОСОБА_5 помітила товарно-матеріальні цінності, після чого в останньої виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, дію чи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, в період дії на території України воєнного стану,який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023) вважаючи, що за її діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрала з торгово-виставкових стелажів наступні товарно-матеріальні цінності: рідинуFairy 0,5 л, вартістю без ПДВ 48,78 грн; шампунь TheDoctor кератин+аргінін, вартістю без ПДВ 39,93 грн; електричну зубну щіткуArdesto, вартістю без ПДВ 410,10 грн; крем Nivea для рук комплексний, вартістю без ПДВ 46,87 грн; крем Nivea захист та ніжність, вартістю без ПДВ 46,67 грн; крем Nivea софт, вартістю без ПДВ 71,37 грн; крем Зелена аптека для рук оливки, вартістю без ПДВ 26,61 грн, які поклала у поліетиленовий пакет та рюкзак, з якими ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину.

Після цього, ОСОБА_5 , не оплативши за викрадений товар, який знаходився в неї в пакеті та рюкзаці, безперешкодно пройшла касову зону і вийшла із приміщення торгового залу вказаного магазину, а викраденими товарно-матеріальними цінностями розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , магазину «Eurospar» ТОВ «Рітейл Фудмаркет», який розташований в м. Івано-Франківську, вул. Січових Стрільців, 78, спричинено майнову шкоду на суму 690,53 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.08.2023 близько 15 год 19 хв, ОСОБА_5 зайшла до приміщення торгового залу магазину «Eurospar», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 78.Перебуваючи у вказаному приміщенні, на полицях виставкових стелажів ОСОБА_5 помітила товарно-матеріальні цінності, після чого в останньої виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, в період дії на території України воєнного стану,який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023) вважаючи, що за її діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрала з торгово-виставкових стелажів наступні товарно-матеріальні цінності: сир Mlekovsta 280 грам, вартістю без ПДВ 72,24 грн; паштет Микитинецькі ковбаси 362 грами, вартістю без ПДВ 59,73 грн; рибу лосось черевця 234 грами, вартістю без ПДВ 71,00 грн; Лосось філе слабосолоне 130 грам, вартістю без ПДВ 105,00 грн; Форель філе флабосолоне 130 грам, вартістю без ПДВ 100,20 грн; Кетчуп Королівський смак 400 грам Лагідний, вартістю без ПДВ 25,38 грн; майонез Провансаль Щедро 550 грам, вартістю без ПДВ 59,82 грн; пиво LeffeBruin 0,5 л, вартістю без ПДВ 64,98 грн, які поклала у поліетиленовий пакет та рюкзак, з якими ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину.

Після цього, ОСОБА_5 , не оплативши за викрадений товар, який знаходився в неї в пакеті та рюкзаці, безперешкодно пройшла касову зону і вийшла із приміщення торгового залу вказаного магазину, де перебуваючи на вулиці, та маючи змогу розпорядитися вказаними товарно-матеріальними цінностями, була зупинена охоронцем магазину ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , магазину «Eurospar» ТОВ «РітейлФудмаркет», який розташований в м. Івано-Франківську, вул. Січових Стрільців, 78, попереджено спричинення майнової шкоди на суму 558,35 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та беззастережно, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснила, що дійсно вчинила крадіжку. Зайшовши в магазин вона в продуктову корзину взяла продукти, за одні на касі розрахувалася, за інші ні. Того ж дня, вона повернулася в той самий магазин, залишила рюкзак з продуктами в камері схову, і таким же чином повторила знову крадіжку. На виході із магазину була зупинена працівниками охорони магазину. Пояснити, що спонукало її до такого вчинку не може. До вчиненого обвинувачена ставиться критично, щиро кається, та просить суд її суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , відшкодування збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, зокрема що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, шляхом повернення викраденого майна, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, відсутність у потерпілого претензій, а також враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , повністю визнала вину у скоєному, не працює; на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває; знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» в 2018 році; її поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення (усвідомила наслідки своєї поведінки, її негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому).

Також, згідно висновку судово-психіатричного експерта №420/2023 від 21.11.2023 ОСОБА_5 будь-якими психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих їй протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого їй злочину ОСОБА_5 перебувала в стані і перебуває на даний час, при якому здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), який при призначенні покарання обвинуваченому просив призначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку, позицію обвинуваченої, яка просила суворо не карати, суд дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначити їй покарання за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченій покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- оптичний диск (DVD-R) із відеозаписами (постанова від 15.08.2023 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_7