Справа № 206/3469/23
Провадження № 1-кс/206/1145/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м.Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , поручителя ОСОБА_7 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування № 0000432, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України з вищою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2023 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування № 0000432, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що У провадженні слідчого відділення відділення поліції №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000432 від 20.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 16 липня 2023 року, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний, корисливий умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів у сумі 5000 доларів США, які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які останній зберігає за місцем свого проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.05.2023 № 254/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року), приступили до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Після того, як ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , заздалегідь, тобто до початку вчинення злочину, домовилися про спільне його вчинення, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у не встановленому в ході досудового розслідування місці, у не встановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 17 години 45 хвилини 16 липня 2023 року, будучи раніше знайомим з ОСОБА_10 , зателефонував останньому та домовився про зустріч за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній погодився, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, приблизно о 18 годині 00 хвилин 16 липня 2023 року, прибули до місця проживання та реєстрації ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , знову зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про своє прибуття, а ОСОБА_10 в свою чергу, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважаючи, що до нього прийшов поговорити ОСОБА_5 , відчинив вхідні двері квартири.

В цей момент ОСОБА_8 , позаду якого стояли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , стоячи перед дверима квартири за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з метою психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_10 , одразу після того, як останній відчинив вхідні двері квартири, наніс потерпілому ОСОБА_10 своєю правою рукою стиснутою в кулак удар в праву сторону лобної частини голови потерпілого ОСОБА_10 , від якого останній втратив рівновагу, похилився на вішалку та впав на підлогу обличчям вниз.

В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, застосували до потерпілого ОСОБА_10 фізичне насильство, що виразилось у не менше 10 сумісно нанесених в хаотичному порядку ударів руками та ногами останньому по різним частинам його тіла, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та забою м`яких тканин голови та одночасно пред`явили вимогу віддати їм 5000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, приблизно о 18 годині 00 хвилин 16 липня 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_8 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , взяв сокиру, яка знаходилась у коридорі біля вішалки для одягу та, утримуючі її у своїй правій руці, заніс її над головою потерпілого ОСОБА_10 , погрожуючи його життю, при цьому повторно пред`явив останньому в категоричній формі вимогу повідомити де саме в його квартирі знаходяться грошові кошти у сумі 5000 доларів США.

Після чого, ОСОБА_8 , з метою подавлення волі до спротиву потерпілого ОСОБА_10 , наніс останньому боковою стороною сокири удар по тулубу в область ребер, доводячи серйозність своїх намірів. В результаті чого, потерпілий ОСОБА_10 , сприймав погрози застосування до нього з боку ОСОБА_8 , який діяв за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я в момент їх спричинення, як реальні.

В цей самий час ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, почали шукати у кімнатах квартири грошові кошти. В ході пошуку ОСОБА_9 , діючи за попередньою злочинною домовленістю з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , побачив замкнену на ключ шухляду комп`ютерного столу, смикнув за неї та, впевнившись, що вона зачинена, застосовуючи силу рук, вирвав її і побачив там сумку чорного кольору з-під відеокамери та поряд з нею грошові кошти в сумі 28 000 гривень, після чого повідомив про це ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Після цього до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_5 , вони разом відкрили вказану сумку чорного кольору, в якій також побачили грошові кошти в сумі 120 000 гривень та 1 500 доларів США.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану,

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 148 000 гривень, 1 500 доларів США, мобільним телефоном «Q3308 Pro», колекційними монетами номіналом 1 долар США, 5 гривень та сокирою, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, що належать ОСОБА_10 , взявши сумку з грошовими коштами та інші речі до своїх рук, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 148 000 гривень та 1 500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ, станом на 16.07.2023, становить 54 852 гривні 90 копійок, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 202 852 гривні 90 копійок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами:- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.07.2023; - протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 ; - протоколами проведення пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.07.2023;- протоколом огляду предмета (відеозапису, вилученого у свідка ОСОБА_11 ) від 31.07.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 01.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.09.2023; висновком експерта від 13.09.2023 за результатами судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження); - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.09.2023; - зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від восьми до п`ятнадцяти років.

Строк тримання під вартою, обраний слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 , закінчується 04 жовтня 2023 року, в той час, як для завершення досудового розслідування, враховуючи особливу складність кримінального провадження, необхідно виконати наступне: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження інформацію, яка перебуває у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`язку); встановити та допитати свідків у даному кримінальному провадженні; повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ; провести одночасний допит раніше допитаних підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_10 ; провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність яких виникне в ході проведення досудового розслідування; виконати вимоги ст.290 КПК України; вирішити можливі клопотання підозрюваних та їх захисників; скласти обвинувальний акт у кримінальному провадженні та надіслати його для затвердження до процесуального керівника Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра, скласти реєстр матеріалів кримінального провадження.

Керівником Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_15 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000432 продовжено до трьох місяців, а саме до 04 листопада 2023 року.

Обставинами, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, є зокрема, той факт, що отримання інформації, яка перебуває у володінні операторів телекомунікації (мобільного зв`язку), потребує часу у зв`язку з завантаженістю вказаних операторів. Крім того, в ході здійснення досудового слідства, підозрюваним ОСОБА_8 11.09.2023 було надано покази, які на даний час потребують перевірки, підтвердження або спростування.

Враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, тому усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів Національної поліції України, прокуратури та суду;

- про наявність ризику передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях свідків у даному кримінальному провадженні, з якими він особисто знайомий та йому відомо де вони проживають. У зв`язку з чим, може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показань, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування у даному кримінальному провадженні;

- про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві та не працевлаштований.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів Національної поліції України, прокуратури або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що на теперішній час існують заявлені вище ризики, вважаю, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо досягти сприятливого процесуального результату лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів недоцільно.

Враховуючи вищевикладене, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід розглядати як крайню необхідність, оскільки всі інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть сприяти належній процесуальній поведінці підозрюваного та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий та прокурор просили продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 листопада 2023 року.

Через канцелярію суду 02.10.2023 надійшла заява ОСОБА_7 про застосування особистої поруки, яка обґрунтована тим, що у провадженні СВ ВП № 4 ДРУГІ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000432, внесені до ЄРДР 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

04 серпня 2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05 серпня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було задоволене клопотання слідчої слідчого відділу ВП № 4 Дніпровського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

На адресу ТОВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11233» надійшло повідомлення адвоката ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_5 від 08.09.2023 року.

У вказаному повідомленні зазначено про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу строком до 04.10.2023.

Кримінально-процесуальне законодавство містить такий вид запобіжного заходу, як особиста порука.

Визначення особистої поруки вказано у ст. 180 КПК України.

Особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі:

1) у провадженні щодо кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, або інше, більш м`яке покарання, - від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, - від п`яти до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, - від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

4) у провадженні щодо злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, - від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, полягає у відібранні слідчим суддею від фізичної особи, яка готова прийняти на себе такий обов`язок, письмового зобов`язання про те, що дана особа зобов`язується за необхідності доставити підозрюваного ОСОБА_5 до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу, а також поручається за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Наголошує, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 працює на посаді контролера технічного стану колісних транспортних засобів ТОВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11233», за час роботи трудових обов`язків жодного разу не порушував, зарекомендував себе як відповідальний, добросовісний і дисциплінований працівник, має відмінні характеристики від керівництва та співробітників підприємства, дотримується корпоративних правил підприємства.

Окремо просив врахувати, що присутність ОСОБА_5 за місцем роботи та виконання своїх трудових обов`язків є вкрай важливою, для забезпечення пасажирських перевезень у м. Дніпро, оскільки до обов`язків ОСОБА_5 відноситься саме перевірка технічного стану транспортних засобів, що виконують пасажирські перевезення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 є дисциплінованим та відповідальним, прошу застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

З метою оперативного та законного розслідування кримінального провадження 0001378, я, ОСОБА_7 , особисто поручився за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України, зобов`язуюсь забезпечити виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні №0000432, зокрема прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду для всіх необхідних процесуальних дій.

У судовому засіданні слідча та прокурор підтримали та просили задовольнити клопотання, про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Щодо заяви ОСОБА_7 про застосування особистої поруки прокурор та слідчий заперечувати у повному обсязі.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на письмові пояснення, які обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000432, внесені до ЄРДР 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

04 серпня 2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

05 серпня 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було задоволене клопотання слідчої слідчого відділу ВП № 4 Дніпровського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

29 вересня 2023 року стороною захисту було отримано копію клопотання слідчого відділу ВП № 4 Дніпровського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування поданого клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідча вказує на наявність наступних ризиків:

1. Усвідомлення тяжкості злочину у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_17 , що нібито свідчить про можливість переховування від органів слідства.

- Вказаний ризик не підтверджений, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого особі правопорушення за відсутності дій особи, які можуть вказувати на спроби переховування не може свідчити про існування ризику переховування від органів досудового слідства.

2. Можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні шляхом підкупу, вмовляння, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення до зміни показів.

- Вказаний ризик є також жодним чином не підтверджений. У матеріалах кримінального

провадження відсутні заяви свідків або потерпілого, що вказують на спроби впливу ОСОБА_5 , як до обрання запобіжного заходу так і після такого обрання.

3. Можливість продовження злочинної діяльності ОСОБА_5 через відсутність міцних соціальних зв`язків у суспільстві та відсутність працевлаштування.

- Вказаний ризик спростовується матеріалами кримінального провадження, оскільки

ОСОБА_18 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту, проживає разом з батьками та молодшим неповнолітнім братом, працевлаштований та має відмінну характеристику як з місця роботи так і за місцем проживання.

Зважаючи на вищевказане, висновок слідчої про існування вищеперелічених ризиків та неможливість досягти виконання підозрюваним процесуальних обов`язків не відповідає дійсності та є лише припущенням, формалізовано закладеним у текст клопотання без перевірки тверджень на відповідність обставинам даного конкретного кримінального провадження.

Слід зазначити, що у справі неодноразово допитувався потерпілий, який давав покази, що протирічили попереднім, допитані свідки, покази яких зафіксовано у відповідних процесуальних документах, не заявлено інших осіб, яких слідча має намір допитати у даній справі, що виключає можливість будь-якого впливу ОСОБА_5 на інших учасників кримінального провадження. Експертизи у справі проведено, ОСОБА_5 жодним чином не може вплинути на отримання правоохоронними органами інформації від операторів мобільного зв`язку, необхідність отримання якої вказана слідчою у клопотанні.

До клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчою надано копії матеріалів кримінального провадження, якими вказане клопотання обґрунтовується.

Зважаючи на те, що дані матеріали підлягають дослідженню як на предмет вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого, так і щодо обсягу доказів зібраних як з початку досудового розслідування так і з дня повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Об`єктивне існування вказаних обставин клопотанням слідчої не підтверджено, вказано лише про неспроможність завершити досудове розслідування у встановлений законом строк.

Не вказано жодних обставин, вказуючих на те, що існуючі ризики не зменшились або з`явились нові ризики, не вказано, чому застосування менш тяжкого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При обранні виду запобіжного заходу необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»),

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Більшість вищезазначених порушень було констатовано Європейським судом у рішенні «Харченко проти України».

Клопотання слідчого лише обмежується стандартною фразою на кшталт: «Далі встановлено, що підозрюваний ....обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст..КК України, за яке передбачено покарання....».

Слідчою належними доказами не доведено жодний з вказаних у клопотанні ризиків, а отже немає підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.І ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511- 550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Зважаючи на вищевказане, враховуючи що ОСОБА_5 має постійне місце роботи, його робота пов`язана з забезпеченням пасажирських перевезень та інші працівники відповідної кваліфікації на підприємстві відсутні, вважаю за доцільне застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що цілком зможе забезпечити як виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, так і здійснення ОСОБА_5 своїх робочих обов`язків.

На підставі вищевикладеного, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчої СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 . Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Повідомити підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 про його обов`язки, відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання адвоката.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав подану ним заяву у повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_5 за місце роботи характеризується позитивно, що працював він з 04.00 години ранку до 10.00 години дня та коли ОСОБА_5 не з`явився на роботу, він писав листи намагаючись розшукати останнього, однак, лише через деякий час він дізнався, що ОСОБА_5 перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань».

Судом встановлено, що ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 05.08.2023 року до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в Дніпропетровській області строком 04.10.2023. Строк досудового розслідування був продовжений постановою керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 29.09.2023 року до 04.11.2023 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, суд бере до уваги, що підозрюваний офіційно працевлаштований; має постійне джерело прибутку; характеризується за місцем роботи добре; проживає разом із батьками, але навіть враховуючи вказані факти, суд вважає, що ті підстави, відповідно до яких до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не перестали існувати. Суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, з метою ухилення від кримінального покарання може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Щодо заяви про застосування особистої поруки до підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст. 180 КПК України та покладення на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, слід зазначити наступне. Так, відповідно до ч.1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від восьми до п`ятнадцяти років. Враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та обставини, зазначені в клопотанні слідчого та прокурора про продовження строку тримання під вартою, відповідно до ст.199 КПК України, зазначена заява та клопотання про застосування особистої поруки до підозрюваного ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, строк тримання під вартою закінчується, а досудове провадження неможливо завершити до закінчення строку обраного запобіжного заходу, мета та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені в ухвалі суду, на час проведення судового засідання не відпали, а нових підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого погодженого з прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд дійшов до висновку недоцільності визначати розмір застави бо кримінальне провадження проводиться щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи, який запобіжний захід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, вік, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи учасників, суд прийшов до висновку, що всі зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що єдиним запобіжним заходом, адекватним особі підозрюваного, здатним забезпечити його належну поведінку та запобігти встановленим ризикам, є тримання під вартою.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування № 0000432, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12 години 00 хвилин 04 листопада 2023 року включно.

У задоволенні клопотання про застосування особистої поруки відмовити.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, переліченому ст. 199 КПК України.

Вручити копію ухвали слідчому, прокурору, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в Дніпропетровській області, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1