Справа №760/1596/24
Провадження №1-кс/760/1317/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0002394 від 17.08.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0002394 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 на особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться №0002394 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі №760/29330/23 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , без визначення розміру застави до 11.02.2024.

Заявник стверджує, що досудове розслідування кримінального провадження триває півроку, зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, а отже ризики, на які посилається сторона обвинувачення, відсутні.

В судовому засіданні заявник надав додаткові пояснення, згідно яких стверджував, що жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину в матеріалах кримінального провадження не міститься, а повідомлення про підозру ґрунтується на домислах сторони обвинувачення.

На підставі зазначених обставин, просив змінити раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо зміни раніше обраного запобіжного заходу. Зазначила, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України. Пояснила, що ОСОБА_6 разом із ще одним підозрюваним влітку 2023 року, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вчинення тяжкого злочину, шукаючи спосіб легкого заробітку грошей, діючи умисно, прийняли пропозицію від невстановленої слідством особи, організувати та заподіяти умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, раніше незнайомому їм чоловіку, групою осіб, за грошову винагороду. Про злочинні наміри ОСОБА_6 та іншого підозрюваного, спрямовані на виконання отриманого замовлення щодо заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, групою осіб, за грошову винагороду, дізнались працівники ДКР Національної поліції України, у зв`язку з чим злочинні дії, спрямовані на готування злочину, припинено. На підставі зазначеного, стверджувала, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам в даному кримінальному провадженні. На підставі зазначених обставин, просила відмовити в задоволенні клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться №0002394 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України.

18.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у готуванні до заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, на замовлення, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.08.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.10.2023, без визначення розміру застави. Зазначена міра запобіжного заходу продовжена до 11.02.2024 включно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Також, стороною захисту не надано достатніх підтверджень відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доказів чи аргументів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, крім того, не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Аргументи сторони захисту не спростували заявлені ризики, які слідчий суддя вважає доведеними прокурором, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, впливу на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким за ч. 2 ст. 121 КК України та доведених ризиків, відомості щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України та враховує той факт, що згідно матеріалів клопотання, підозрюваному інкриміновано вчинення умисного злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, обґрунтованим є рішення про не визначання розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, продовжена міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою, а тому підстави для її зміни відсутні.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0002394 від 17.08.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст.121 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7