Справа № 932/87/24
Провадження № 1-кс/932/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання керівника Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина Російської Федерації, із вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який розшукується компетентними органами Російської Федерації, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 4 ст. 174.1, ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання керівника Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу прокурор обґрунтовує тим, що Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра виконується доручення Офісу Генерального прокурора, про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу для забезпечення видачі особи, відповідно до Запиту №81/3-939-2020 від 25.01.2021 компетентних органів Російської Федерації про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Постановою офісу Генерального прокурора від 18.06.2021 прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Дніпропетровською обласною прокуратурою 10.01.2023 за №19-6365-21 доручено Правобережній окружній прокуратурі міста Дніпра забезпечити контроль за виконанням запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 .

Листом від 06.02.2023 №19-6365-21 Дніпропетровською обласною прокуратурою доручено Правобережній окружній прокуратурі міста Дніпра вжити заходи щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 13.01.2023, на особисте зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.05.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації, строком дії до 10 липня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2023 року, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам російської федерації, строком до 10 вересня 2023 року.

Відповідно до запиту та доданих документів компетентного органу Російської Федерації з`ясовано, що в провадженні слідчого департаменту МВС Російської Федерації перебуває кримінальна справа № 2000010 від 15.02.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.210, ч.3 ст.30 п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 п.п. «а» ч.4 ст.228.1, п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1, ч.5 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.174.1 КК Російської Федерації.

21.03.2016 органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено в розшук та 12.04.2017 обвинуваченого оголошено в міжнародний розшук з метою арешту та видачі.

Підставою для оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук відповідно до постанови від 12.04.2017 є переховування від органів слідства, оскільки останній виїхав за межі Російської Федерації.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 Тверським районним судом м. Москва, Російської Федерації, 31.05.2017 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці з моменту його екстрадиції в Російську Федерацію чи його затримання на території Російської Федерації.

ОСОБА_4 затриманий 20.12.2020 о 20 год. 40 хв. під час здійснення прикордонного контролю в пункті пропуску «Краківець» при перевірці документів для виїзду з України в Республіку Польща в порядку ст.ст.282, 582 КПК України у зв`язку з перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції, ініціатором якого є Російська Федерація.

22.12.2020 слідчим суддею Яворівського районного суду, в порядку ст.583 КПК України, стосовно ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб з моменту затримання до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, із триманням такої особи в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань № 19».

У подальшому, відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2021, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною лишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час з 22-ої години по 07 годину щоденно, строком до 16.02.2022.

Разом з цим, відповідно до постанови Офісу Генерального прокурора про видачу (екстрадицію) особи від 18.06.2021, яка станом на 28.12.2021 набула чинності, прийнято рішення про фактичну видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.210, ч.3 ст.30 п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 п.п. «а» ч.4 ст.228.1, п.п. «а», «г» ч.4 ст.228.1, ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1, ч.5 ст.228.1, п. «а» ч.4 ст.174.1 КК Російської Федерації.

Проведення екстрадиційної перевірки Генеральною прокуратурою України доручено Дніпропетровській обласній прокуратурі.

Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України кваліфікуються за ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційними, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчились, кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових, не носять політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого.

На території України громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, стан здоров`я задовільний, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також з питань надання політичного притулку до ГУ ДМС України не звертався, паспортом громадянина України не документувався, принаймні, станом на даний час, такі документи на адресу Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра не надходили.

Разом з цим, виконувачем обов`язків керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра 28.12.2021 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на екстрадиційний арешт для забезпечення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації ОСОБА_4 .

За адресою АДРЕСА_2 , що визначено ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.12.2021 місцем домашнього арешту, із забороною покидати житло в нічний час доби, з 22 год. по 7 год. щоденно, ОСОБА_4 не перебував, відомості про його місцеперебування були відсутні. Таким чином останній порушив обов`язки, покладені на нього судом, на виклики не з`являвся, про зміну місця проживання не повідомив. Тобто, ОСОБА_4 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, фактично розпочав вчинення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 18.09.2022 затриманий уповноваженими працівниками СКП ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі міжнародного розшуку.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 19.08.2022 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи строком на 42 дні, тобто до 09.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 22.09.2022 змінено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на домашній арешт строком на два місяці.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровськ від 18.11.2022 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 16 січня 2023 року.

05.01.2023 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 змінено спосіб виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в частині адреси місця проживання. А саме, заборонено залишати без дозволу прокурора місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 13 березня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.03.2023 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання строком дії до 10 травня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.05.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації, строком дії до 10 липня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2023 року, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам російської федерації, строком до 10 вересня 2023 року.

Строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинені злочини відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився.

Отже, виникла необхідність в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , не має постійної реєстрації на території України, перебуває в міжнародному розшуку, переховується від органів слідства Російської Федерації, відсутні обставин, які гарантують запобігання втечі особи, існує реальний ризик того, що особа намагатиметься уникнути видачі та в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію. ОСОБА_4 був затриманий на кордоні Україна-Польща, що свідчить про вірогідність втечі особи. ОСОБА_4 має слабкі соціальні зв`язки, оскільки розлучений, проживає окремо від своїх дітей, нового шлюбу не має, працює неофіційно. Вік та стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає екстрадиції.

На теперішній час компетентний орган іноземної держави не відмовився від вимагання видачі особи.

Посилаючись на такі обставини, керівник Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра прохає продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, надала пояснення. Просила клопотання задовольнити повністю.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Подав заяву, в якій заперечує проти того, щоб його видали Російській Федерації, оскільки тривалий час проживає в Україні та бажає надалі залишатись тут. В російській федерації відносно нього сфальсифіковані докази про причетність його до вчинення тяжких злочинів, тобто таким чином країна агресор намагається вербувати людей для участі у бойових діях проти України, тобто його видача суперечить Конвенції та після видачі його примусово направлять на війну. Вказує також, що свої процесуальні обов`язки не порушує, постійно має контакт із прокурором, тому продовження строку запобіжного заходу є недоцільним. Просить відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Захисник також заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що процедура видачі ОСОБА_4 триває понад 2 роки, тому немає необхідності у застосуванні запобіжного заходу, оскільки підозрюваний не перешкоджає екстрадиції та не збирається ухилятись. Просить відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 582 КК України, затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою (ч.1). Затримана особа негайно звільняється у разі, якщо: 1) протягом шістдесяти годин з моменту затримання вона не доставлена до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу тимчасового або екстрадиційного арешту; 2) встановлено обставини, за наявності яких видача (екстрадиція) не здійснюється (ч.6). Порядок затримання таких осіб та розгляду скарг про їх затримання здійснюється відповідно до статей 206 та 208 цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом (ч.7).

За приписами ст. 584 КК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою (ч.1).

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: 1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; 2) документи про громадянство особи; 3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки (ч.2).

Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч.3).

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч.4).

У разі якщо особа, щодо якої вирішується питання про тримання під вартою, не володіє державною мовою, їй забезпечується участь перекладача (ч.5).

Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом (ч.6).

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і постановляє ухвалу про: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав (ч.7).

При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (ч.8).

Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців (ч.10).

За приписами ст. 585 КК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом) (ч.1).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців (ч.2).

Відповідно до ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України (ч.1).

Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України (ч.2).

За приписами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах: видача не здійснюється, якщо: а) особа, видача якої вимагається, є громадянином запитуваної Договірної Сторони; б) на момент одержання вимоги кримінальне переслідування відповідно до законодавства запитуваної Договірної Сторони не може бути розпочато або вирок не може бути приведено до виконання внаслідок спливу строку давності або з іншої законної підстави; в) стосовно особи, видача якої вимагається, на території запитуваної Договірної Сторони за той самий злочин було ухвалено вирок або постанову про припинення провадження в справі, що набрали законної сили; г) злочин відповідно до законодавства запитуючої або запитуваної Договірної Сторони переслідується в порядку приватного обвинувачення (за заявою потерпілого). 2. У видачі може бути відмовлено, якщо злочин, у зв`язку з яким вимагається видача, вчинено на території запитуваної Договірної Сторони (ст.57);

Після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи для взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена (ст.60).

Встановлено, що Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра виконується доручення Офісу Генерального прокурора, про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу для забезпечення видачі особи, відповідно до Запиту №81/3-939-2020 від 25.01.2021 компетентних органів Російської Федерації про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Постановою офісу Генерального прокурора від 18.06.2021 прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Дніпропетровською обласною прокуратурою 10.01.2023 за №19-6365-21 доручено Правобережній окружній прокуратурі міста Дніпра забезпечити контроль за виконанням запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 .

Листом від 06.02.2023 №19-6365-21 Дніпропетровською обласною прокуратурою доручено Правобережній окружній прокуратурі міста Дніпра вжити заходи щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 13.01.2023, на особисте зобов`язання.

Так, до ОСОБА_4 застосовувались різні види запобіжних заходів з метою забезпечення його видачі іноземній державі (екстрадиції).

Останній раз йому було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2023, продовжено строком до 09 січня 2024 року включно. Покладені на ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, а саме: не відлучатися з м. Дніпра без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

На даний час строк дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу спливає, однак процедура екстрадиції не завершена. При цьому ОСОБА_4 має слабкі соціальні зв`язки, оскільки розлучений, проживає окремо від своїх дітей, нового шлюбу не має, працює неофіційно, тобто, на думку прокурора, існують підстави для продовження обраного запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Отже, запобіжний захід для цілей екстрадиції та забезпечення видачі особи іноземній державі, застосовується з метою створення умов для фактичної передачі підозрюваного, забезпечення його процесуальної поведінки та запобігання ризикам переховування (втечі), ризику вчинення нових злочинів, впливу на можливих свідків, знищення доказів чи приховування злочину і т.д.

Тобто для застосування чи продовження запобіжного заходу необхідно пересвідчитися в тому, що підозрюваний своєю поведінкою може перешкодити власне екстрадиції.

Постановою офісу Генерального прокурора від 18.06.2021, прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_4 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 11 ст. 588 КПК України передача особи, стосовно якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію) у спрощеному порядку, здійснюється протягом десяти робочих днів з дня повідомлення компетентному органу іноземної держави про зазначене рішення. Цей строк може бути подовжений уповноваженим (центральним) органом України до тридцяти днів. Відстрочення фактичної передачі особи з підстав, передбачених статтею 592 цього Кодексу, не допускається.

Всупереч положенням ч. 11 ст. 588 КПК України процедура видачі гр. ОСОБА_4 триває фактично з 18.06.2021, тобто понад 2,5 роки.

Доказів продовження строку передачі ОСОБА_4 уповноваженим (центральним) органом України, до матеріалів клопотання не додано.

В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на наявність постанови офісу Генерального прокурора від 18.06.2021 про видачу ОСОБА_4 , процедура його видачі наразі фактично не відбувається, з огляду також на правову невизначеність відносин з Російською Федерацією, наявність відкритої збройної агресії з боку Російської Федерації відносно Держави Україна, вчинення воєнних злочинів Росією. Наразі процедури видачі правопорушників не здійснюються. Відбуваються лише обміни військовополонених, при цьому із застосуванням дипломатичних каналів, що є ознакою перебування країн у стані війни.

Слідчим суддею також враховано, що на даний час Україною припинено дію низки міжнародно - правових документів, якими врегульовано механізм видачі (екстрадиції) злочинців. Так, з 22 грудня 2022 року відбулось зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

Вищенаведені обставини додатково ускладнюють або унеможливлюють фактичну видачу осіб, які розшукуються компетентними органами Російської Федерації.

Крім того, слід врахувати особу підозрюваного, який не переховується від компетентних органів України, має постійне місце проживання, вищу освіту, працює неофіційно, утримує двох неповнолітніх дітей. Тобто ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, а відтак доводи прокурора про існування ризиків переховування ОСОБА_4 чи перешкоджання екстрадиції, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання.

Таким чином, підстав для продовження строку запобіжного строку дії запобіжного заходу не встановлено, оскільки ОСОБА_4 жодним чином не перешкоджає екстрадиції, та співпрацює з компетентними органами, зокрема, з уповноваженими працівниками прокуратури.

Ураховуючи викладене, слід дійти висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю.

Додатково слід зазначити, що відповідно до ст. 3 Європейської конвенції про видачу правопорушників, видача осіб, які вчинили злочини на території запитуваної держави не здійснюється, якщо такі злочини пов`язані з політичними порушеннями або якщо запит зроблений з метою переслідування чи покарання особи на підставі її раси, релігії, політичних уподобань, національної приналежності чи інших переконань. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час проживає в Україні, тому видача його до країни агресора може призвести до переслідування чи вербування для участі у військових діях проти України. Відтак, є у наявності підстави, з якими Європейська конвенція про видачу правопорушників пов`язує заборону на видачу осіб, яких переслідує у кримінальному порядку запитувана сторона.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що до ОСОБА_4 не підлягає застосуванню жоден запобіжний захід, тому й підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відсутні.

Керуючись ст. ст. 182, 193, 194, 197, 372, 376, 395, 573, 584 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання керівника Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1