Провадження №1-кп/389/147/19
УХВАЛА

ІМЕНЕНМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників обвинуваченихо - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000750 від 29 листопада 2018 року стосовно

- ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.152 КК України, -

-неповнолітнього ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор заявив клопотання про продовження обом обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 , раніше судимий, обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, не одружений, утриманців не має, не працює, за місцем реєстрації не проживає, відтак не має міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_10 також раніше судимий, обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочини невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, не одружений, утриманців не має, відтак не має міцних соціальних зв`язків. За викладеного, з метою уникнення відповідальності, обидва обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, заявленого прокурором, просять обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Неповнолітній ОСОБА_10 , та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, заявленого прокурором, просять обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.177, ст.197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у вигляді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною першою ст.194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою вирішується на стадії судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії».

Крім цього, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, враховується позиція ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, по яку йдеться».

Про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить наступне.

ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні злочинів, які класифікуються як злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, раніше судимого, не одруженого, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, суд вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання обвинувачених під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, щодо обвинувачених необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13.10 год. 27 липня 2023 року по 13.10 год. 24 вересня 2023 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13.10 год. 27 липня 2023 року по 13.10 год. 24 вересня 2023 року.

Копію ухвали вручити прокурору та кожному з обвинувачених, направити до відома начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

На ухвалу суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3