Дата документу 27.09.2023Справа № 554/6272/23
У Х В А Л А

27 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2023 року за № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна, в обґрунтування якого остання зазначила, що в провадженні СВ розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2023 року за № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за фактом того, що група осіб з числа персонального складу позаштатної постійно діючої ВЛК при одному з ТЦК на території Полтавської області під час виконання покладених на них обов`язків вчиняє протиправні дії, шляхом організації і налагодження каналу з незаконного переправлення осіб через державний кордон України до країн Євросоюзу, з числа мешканців Полтавської області, що ухиляються від проходження військової служби під час мобілізації в умовах дії воєнного стану.

У ході виконання доручення наданого в порядку ст. 40 КПК України, оперативними співробітниками Управління СБУ в Полтавській області було встановлено, що до налагодження механізму ухилення від мобілізації та незаконного переправлення осіб через державний кордон, можуть бути причетні члени військово-лікарської комісії, одним з яких є - ОСОБА_4 , лікар-невропатолог поліклінічного відділення КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування». Саме за діагнозом вказаного лікаря, ОСОБА_5 був визнаний непридатними до військової служби та виключений з військового обліку.

22 вересня 2023 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: не заповнений бланк-виписки із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ»; USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн.

Відповідно до постанови слідчого від 22 вересня 2023 року вищеперелічене майно визнано речовими доказами і долучено до матеріалів цього кримінального провадження.

Оскільки у цьому випадку є всі підстави вважати, що вилучене 22 вересня 2023 року в ході проведення обшуку майно може бути використане для встановлення обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідчий не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані на обґрунтування наведених в ньому мотивів, вважає, що факт вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у клопотання підтверджується доданими до нього доказами, а тому приходить до висновку, що майно, вилучене 22 вересня 2023 року, характеризується ознаками, визначеними ст. 98 КПК України, а тому є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Вилучене 22 вересня 2023 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

З урахуванням вищевказаного та з метою забезпечення збереження речових доказів у цьому кримінальному провадженні та проведення відповідних слідчих дій, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та його необхідно задовольнити, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що збереження цього майна має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167 - 169, 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на бланк-виписки із медичної картки амбулаторного хворого з відтисками штампу та печатки КНП «Миргородська ЦРЛ» (ід. код. 01999402); USB-носій «Drive» об`ємом 8 Gb, із робочою документацією ОСОБА_4 ; довідку військово-лікарської комісії, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 лютого 2023 року (вих. №7/1685) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; записник у картонній обгортці сріблястого кольору; грошові кошти номіналом по 500 грн, загальною сумою 20000 грн, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту в установленому законом порядку.

Зберігати вищеперелічене майно в камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Полтавській області, що по вул. Сковороди, 2-Б, в м. Полтаві.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7