Справа № 951/858/23
Провадження №1-кп/951/70/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєструк досудових розслідувань за №0000305 27 вересня 2023 року, на підставі обвинувального акта та угоди про визнання винуватості про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньо освітою, одруженого, у якого на утриманні малолітня дитина, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

у с т а н о в и в:

до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 289 КК України, внесеному 27 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 щодо ОСОБА_4 .

До овинувального акта учасники провадження подали угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2023 року між обвинуваченим та прокурором, тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведеним, що 27 вересня 2023 року близько 5:25 год, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував у смт Козова де проходив вулицею Роксолани, в ході чого він помітив припаркований на вказаній вулиці, поруч господарства АДРЕСА_2 , автомобіль Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , оглянувши який він виявив, що двері автомобіля не зачинені, а у замку запалювання були ключі від даного транспортного засобу. В ході цього у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, з метою здійснення поїздки на ньому.

Реалізуючи свій злочинний намір, 27 вересня 2023 року, близько 5:25 год, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, таємно, скориставшись вільним доступом, поза волею та без дозволу власника автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким являється громадянин ОСОБА_6 та користувача указаного автомобіля громадянки ОСОБА_7 , незаконно заволодів вказаним автотранспортним засобом, що знаходився на вулиці поруч входу на подвір?я господарства по АДРЕСА_2 .

Зокрема, не повідомивши про свій намір ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скориставшись тим, що останні у цей час спали та не слідкували за своїм автомобілем, ОСОБА_4 з метою заволодіння ним для особистої поїздки, перебуваючи поруч вищевказаного автомобіля і відчинивши водійські двері, які не були зачинені на замок, проник у салон автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , де сів за кермо.

Перебуваючи у салоні автомобіля, ОСОБА_4 за допомогою ключа, який перебував у замку запалювання, привів двигун автомобіля в робочий стан і отримавши можливість керувати ним, незаконно, не маючи права на розпорядження чи керування вказаним автомобілем, всупереч волі законного володільця та користувача транспортного засобу, почав здійснювати рух на ньому, перемістивши транспортний засіб в просторі та таким чином незаконно вилучивши автомобіль всупереч волі його користувача.

Тож своїми діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

На підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, 19.10.2023 керівник Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Крім цього, обвинувачений погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю від одного до трьох років. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки згідно з ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України й дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилася, 13.12.2023 через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої дала згоду нга затвердження угоди про визнання винуватості, а розгляд кримінального провадження просить проводити без її участі.

На підставі повного визнання вини обвинуваченим та матеріалів досудового розслідування, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт вчинення кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається із матеріалів справи 19.10.2023 між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю від одного до трьох років.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що на підставі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Отож, вивчивши обвинувальний акт й угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і ч. 1 ст. 289 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 19.10.2023 та ухвалює обвинувальний вирок.

Також суд ураховує, що у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 №13, зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

Строк запобіжного заходу особистого зобов`язання закінчився 28.11.2023.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 371, 374, 468, 469, 475 КПК України суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 жовтня 2023 року між прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000305від 27 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль Volkswagen Golf НОМЕР_2 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_7 ;

-3 сліди папілярних узорів пальців рук відкопійованих на аркуш паперу та поміщених у сейф-пакет WAR0055477 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/10715-АВ в розмірі 1434, 00 грн та судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-23/10594-Д в розмірі 1434, 00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1