справа № 208/9882/23
№ провадження 1-кп/208/559/23
ВИРОК

Іменем України

02 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при судовому розгляді у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000315 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючий середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 357, ч.1 та 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року, в денний час доби, ОСОБА_4 перебуваючи на залізничному вокзалі за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.10.2010 року.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним паспортом громадянина України, Кевіш впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно його привласнив, після чого переніс за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати його з метою подальшого використання в особистих цілях.

Зазначені дії Кевіш кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Заволодівши паспортом ОСОБА_5 , в невстановлений слідством час, але не пізніше 18.10.2023 року, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій прямий протиправний умисел спрямований на його підроблення з метою подальшого особистого використання, до первинного змісту паспорту громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданого Павлоградським MB ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.10.2010 року, заповненого на ім`я « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , вніс зміни, а саме фотокартку на його першій сторінці замінив на фотокартку, із власним зображенням, тобто підробив офіційний документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, який видається установою, що має право видавати такі документи.

Зазначені дії Кевіш кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою використання його підроблювачем.

О 16.05 годині 18.10.2023 року, ОСОБА_4 маючи при собі раніше підроблений паспорт громадина України, перебував на дитячому майданчику у дворі будинків № 30 та АДРЕСА_3 , де за наявності підозри у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, працівниками поліції йому запропоновано надати документ, що посвідчує особу.

Кевіш, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу, як документ, що підтверджує його особу, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , виданий Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.10.2010 року, заповненого на ім`я « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , із внесеними змінами шляхом заміни фотокартки на його першій сторінці - видаленої первинної фотокартки із вклеєною на її місці іншої фотокартки із зображенням ОСОБА_4 .

Зазначені дії Кевіш кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт, у відповідності до ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно зазначеної норми КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваному, роз`яснюється зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту за обвинуваченням Кевіш з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява обвинуваченого, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмова заява потерпілого, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваного своєї винуватості.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України.

Статтею 382 КПК України передбачено, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що вина ОСОБА_6 при судовому розгляді встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано:

- за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

- за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило, з 2018 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічних та поведінкових розглядів в результаті вживання опіатів, синдром залежності, в реєстрі лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин що його обтяжує.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Зважаючи, що покарання за кримінальні правопорушення передбачені ст. ст. 357 ч.3, 358 ч.1 та 4 КК України призначається у виді штрафу, арешту чи обмеження волі, суд з урахуванням принципу індивідуалізації покарання та керуючись ст. 70 ч.1 КК України, вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому остаточного покарання у виді обмеження волі, з встановленням строку випробування.

Іспитовий строк визначений законодавством як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 357 КК України, у виді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст. 358 КК України, у виді 1 років обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України, у виді 1 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі два оптичних диска формату DVD-R об`ємом 4.7 Gb марки «ALERUS» з відеозаписами з боді-камери НОМЕР_2 , паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським МВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.10.2010 року - зберігати при справі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на рахунок держави процесуальні витрати по проведенні судової експертизи в сумі 1 912 гривень.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1