Справа № 202/5207/23
Провадження № 1-кс/202/1237/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обвинуваченим заявлений відвід судді ОСОБА_7 з тих підстав, що судові засідання призначаються суддею один раз на місяць, досі не досліджені всі докази. 22.01.2024 року під час судового розгляду суддя не мав матеріалів кримінального провадження, вивчав інформацію в телефоні. Крім того, суддя неодноразово переносив судовий розгляд. Також під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не дослідив всі докази та проігнорував позицію сторони захисту, продовживши запобіжний захід. Тим самим порушується його право на захист. Вважає, що суддя ОСОБА_7 є упередженим та необ`єктивним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники наполягали на відводі судді.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави для відводу судді відсутні, оскільки, на його думку, для відкладення судових засідань були об`єктивні причини. Крім того, судові засідання призначаються з урахуванням навантаження суду та захисників.

Заслухавши в судовому засіданні доводи сторони захисту, думку прокурора, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також частиною 1 статті 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В даному випадку відвід судді мотивований тим, що суддя діє упереджено та необ`єктивно, зокрема, тривалий час розглядає кримінальне провадження та ігнорує заяви обвинуваченого.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні ЄСПЛ у справі Де Куббера (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що заявлений відвід судді ОСОБА_7 зводиться до незгоди обвинуваченого з процесуальними діями та рішеннями судді під час організації та проведення судових засідань та вирішення клопотань учасників, у тому числі щодо запобіжного заходу.

Однак незгода обвинуваченого чи його захисників із процесуальними діями та рішеннями судді, в тому числі з того чи іншого питання, не може бути підставою для відводу судді.

Обставини, які можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_7 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, обвинуваченим не наведені.

Отже, будь-яких об`єктивних обставин, які можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_7 та бути підставою для його відведення від розгляду кримінального провадження, немає.

Всі доводи обвинуваченого зводяться до незгоди з процесуальними діями та рішення головуючого.

Між тим, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді чинному законодавству згідно зі ст. ст. 75-76 КПК України не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8