справа № 208/4253/22
№ провадження 1-кс/208/1734/23
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ПП «Моторчих» про скасування арешту накладеного за Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в межах кримінального провадження № 0000055 від 25.08.2022 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ПП «Моторчих» звернувся з клопотанням про скасування арешту з майна накладеного за Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2023 р. № 208/4253/22, на двигун ЯМЗ-240НМ2 серійний номер НОМЕР_1 , двигун ЯМЗ -240НМ2 серійний номер НОМЕР_2 роклу гідравлічну жовтого кольору «ZEVS» 2000кг, які на праві власності належать ПП «Моторчих».

Вважає, що ухвала суду про накладення арешту на майно підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ПП «Моторчих» в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання заперечував щодо задоволення клопотання в повному обсязі, так як по даному кримінальному провадженню провадяться слідчі дії.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши матеріали клопотання, доданих до них документи приходить до наступного.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року за клопотанням слідчого було накладено арешт на майно, а саме: двигун ЯМЗ-240НМ2 серійний номер НОМЕР_1 ; двигун ЯМЗ-240НМ2 серійний номер НОМЕР_2 ; роклу гідравлічну жовтого кольору «ZEVS» 2000 кг, вилучені 27.10.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою накладання арешту було запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення або відчуження, так як вищевказане майно, яке має ознаки речових доказів, має бути направлено на проведення експертного дослідження та використано при проведенні слідчих дій.

Заявник вважає, що в матеріалах справи не вбачається з якою метою двигуни, які належать ПП «Моторчих» знаходяться у органу досудового розслідування. Біль того дане майно є унікальним та потребує спеціального догляду, адже містить речовини, які потребують спеціальної обробки від корозії та пошкоджень. Орган досудового розслідування не здатен забезпечити належне зберігання зазначеного майна. Крім того він зазначає, що підприємство, яке не має жодного відношення до кримінального провадження та посадові особи якого навіть апріорі не можуть бути ані підозрюваним ані цивільним відповідачем несе збитки, які полягають в недоотриманому прибутку від заняття господарською діяльністю, а тому виникає нагальна потреба в скасуванні арешту майна.

На теперішній час заявник вважає, відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно.

У відповідності до аб. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно до вимог аб. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, слідчим у клопотанні про арешт майна правовою підставою, для накладення арешту, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, зазначається збереження речових доказів та необхідність проведення слідчих дій.

Оскільки зазначені об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є предметом кримінально протиправних дій та їх арешт, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, має за мету забезпечення збереження речових доказів, що містять у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та проведення відповідних слідчий дій.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження на даний час триває, призначена експертиза, а заявник звертається з клопотанням, вказане майно визнано речовим доказом та в рамках кримінального провадження проводяться необхідні слідчі дії, а тому клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ПП «Моторчих» про скасування арешту накладеного за Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2023 р., в межах кримінального провадження № 0000055 від 25.08.2022 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1