Номер провадження: 11-кп/813/1293/23
Справа № 498/147/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції (дистанційне судове провадження) між Одеським апеляційним судом та ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» за участі обвинуваченого ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження №0000294 від 07.12.2018 року за апеляційними скаргами прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисника ОСОБА_12 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 02.11.2020 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наливайкове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Наливайкове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.07.2017 року Фрунзівським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 304, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.9 ч.2 ст.115 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишений без змін - тримання під вартою в державній установі Одеський слідчий ізолятор.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислений з 07 грудня 2018 року, тобто з моменту затримання.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_9 до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 04.07.2017 року і остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишений без змін - тримання під вартою в державній установі Одеський слідчий ізолятор.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 обчислений з 07 грудня 2018 року, тобто з моменту затримання.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

Не погодившись з вироком суду, прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх захисник ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах, між іншим, обвинувачені посилались на те, що на стадії досудового розслідування на них здійснювався психологічний та фізичний тиск працівниками Великомихайлівського РВ ГУНП в Одеській області, а тому всі первинні показання отримані від них в результаті такого тиску, є неправдивими.

В матеріалах кримінального провадження міститься ухвала апеляційного суду від 27.01.2022 року про доручення ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, провести перевірку лише за заявою ОСОБА_9 про застосування до нього працівниками ВП №1 Роздільнянського РВП (Великомихайлівського ВП) ГУНП в Одеській області недозволених методів досудового розслідування.

На підставі зазначеної ухвали, ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві внесено відомості до ЄРДР за №0000185 від 11.05.2022 року та постановою слідчого від 29.06.2022 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Водночас даних про перевірку відомостей, викладених у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування до нього психологічного та фізичного тиску працівниками правоохоронного органу, матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи вказані обставини, прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про доручення ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві, провести перевірку фактів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування до нього працівниками ВП №1 Роздільнянського РВП (Великомихайлівського ВП) ГУНП в Одеській області недозволених методів досудового розслідування під час проведення з ним першочергових слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_13 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату та час судового розгляду був поставлений до відома належним чином, шляхом сповіщення засобами електронного зв`язку. Проте, апеляційний суд вважає, що його неявка під час вирішення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не є підставою для його обов`язкової участі, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 представлений у судовому засіданні своїм захисником ОСОБА_7 . При цьому, судовий розгляд по суті поданих апеляційних скарг у даному судовому засіданні апеляційного суду не здійснювався, чим не порушуються права обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених та захисника ОСОБА_7 , а також потерпілого, які не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, серед іншого та згідно п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

В свою чергу, п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України встановлює, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених, серед іншого, працівником правоохоронного органу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в п.п. 64-65 рішення «Шевченко проти України» від 04.04.2006 (заява №32478/02) ЄСПЛ обґрунтовано зазначив, що мінімальна вимога до «ефективної судової системи» полягає в тому, що особи, відповідальні за проведення слідства, мають бути незалежні від тих, які причетні до подій, які розслідуються. Мається на увазі ієрархічна або інституційна незалежність, а також практична незалежність (також рішення у справі Paul and Aundrey Edwards v. the United Kingdom, №46477/99, п. 70, ЄСПЛ 2002-II, та рішення у справі Mastromatteo v. Italy, №37703/97, пп. 90, 94 та 95, ЄСПЛ 2002-VIII).

Таким чином, враховуючи повідомлену обвинуваченим ОСОБА_8 в апеляційній скарзі (з доповненнями) інформацію щодо застосування відносно нього з боку працівників ВП №1 Роздільнянського РВП (Великомихайлівського ВП) ГУНП в Одеській області психологічного та фізичного тиску під час проведення з ним першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні №0000294 від 07.12.2018 року, колегія суддів, вважає за необхідне доручити ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві провести дослідження фактів, викладених в його апеляційній скарзі (з доповненнями), шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідним зобов`язати ТУ ДБР надати апеляційному суду копію прийнятого за результатами розгляду скарги процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 206, 350, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Доручити ТУ Державного бюро розслідувань, розташоване в м. Миколаєві, провести перевірку фактів, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 , стосовно вчинення відносно нього психологічного та фізичного тиску з боку працівників ВП №1 Роздільнянського РВП (Великомихайлівського ВП) ГУНП в Одеській області під час проведеннями з обвинуваченим першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні №0000294 від 07.12.2018 року, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, надати апеляційному суду копію прийнятого процесуального рішення за результатами проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4