Провадження № 1-кп/947/349/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року Київський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000266 від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000266 від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заявила суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні та письмових доповненнях до клопотання, просила суд задовольнити клопотання та повернути обвинувальний акт прокурору, зазначивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки обвинувачення в обвинувальному акті викладено не чітко, що порушує право обвинуваченого на захист, у третьому епізоді обвинувачення неправильно зазначена кваліфікація дій обвинуваченого, а також сума матеріальної шкоди не відповідає сумам, зазначеним у цивільних позовах, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що доводи сторони захисту про необхідність повернення обвинувального акту є безпідставними, тому просить відмовити у задоволенні клопотання, обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимога ст.ст.109,110, 291 КПК України.

Також захисник ОСОБА_4 заявила суду клопотання про зміну запобіжного заходу - зменшення розміру застави.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, підтримала клопотання та зазначила, що відносно ОСОБА_5 в період досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку ОСОБА_5 сплатив та покладені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строк яких сплив та не продовжувався. Зокрема, на момент направлення обвинувального акту до суду жодна ухвала про покладання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України не діяла. Обвинувачений жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки. У теперішній час у обвинуваченого змінився майновий стан, виникли матеріалі проблеми, оскільки він є єдиним годувальником у родині, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору матір. Відповідно до медичних документів ОСОБА_5 також хворіє. Просить суд зменшити розмір застави та визначити заставу у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а решту застави повернути заставодавцю.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор вважала, що немає підстав для зменшення розміру застави, зазначивши, що застава забезпечує явку обвинуваченого у судове засідання, відсутні підстави для зменшення розміру застави, оскільки у теперішній час ризики не зменшились та не перестали існувати. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання захисника про повернення обвинувального акту, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Так, п.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний акт - документ, у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, який після його складання слідчим затверджується прокурором, а також може бути складений прокурором.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000266 від 22.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому зазначено фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та, в тому числі, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, інші необхідні дані згідно ст. 291 КПК України, тому суд приходить до висновку, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду, передбачені ст.314 КПК України.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду, тому доводи адвокат про невідповідність сум матеріальної шкоди, зазначеної в обвинувальному акті та цивільних позовах, не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України, тобто не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Доводи сторони захисту, які ретельно перевірені судом, суд вважає безпідставними та такими, що не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню має організаційний характер, в результаті якого суд, приймаючи рішення, керуючись ст.ст.314-315 КПК України, має перевірити відповідність вимогам кримінального процесуального закону обвинувальний акт, підготувати умови для проведення судового розгляду й призначити справу до судового розгляду, або повернути обвинувальний акт прокурору.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.

Дослідивши клопотання про зміну запобіжного заходу - зменшення розміру застави, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.02.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена застава у сумі 1209334,49 грн., що становить 575 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків, тощо.

Частиною 2 ст.182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, з урахуванням підстав, викладених стороною захисту та того, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника про зменшення розміру застави та застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у меншому розмірі, а саме 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на переконання суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та таким, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 201, 303, 314-316, 334 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - про зменешення суми застави - задовольнити.

Зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27.02.2020 року у сумі 1209334,49 грн., що становить 575 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень.

Надлишкову суму заставиу розмірі 940934 гривень 49 копійок, внесеної заставодавцем ОСОБА_6 06.03.2020 року віповідно до платіжного доручення АТ "Правекс Банк" №1 - повернути заставодацю ОСОБА_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1