Дата документу 10.10.2023
Справа № 334/8838/23
Провадження № 1-кп/334/761/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000527, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не є адвокатом чи депутатом, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

23.10.2006 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;

06.05.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;

04.04.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2010 та визначено покарання терміном на 3 роки та 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 28.02.2014 у зв язку з відбуттям терміну покарання;

19.06.2015 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.263 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. 22.12.2015 перегляд вироку Ленінського районного суд м. Запоріжжя від 22.12.2015 скасовано. 15.10.2018 звільнений по відбуттю покарання;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:

24.09.2023 приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за приміщенням магазину «АТБ-Маркет», який розташований біля б. 20 по вул. Зачиняєва буд.20 у м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману потерпілого ОСОБА_4 , під приводом придбання мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 7» 2/16 Гб модель М181F6LG, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 у потерпілого, попрохав у останнього вказаний мобільний телефон для огляду.

Продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, з метою доведення свого протиправного наміру до кінця, ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 7» 2/16 Гб модель М181F6LG, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 , вартість якого складає 1900 гривень, направився за грошовими коштами, які не мав наміру передавати, тим самим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілому, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1900 гривень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381КПКУкраїни суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дослідивши додані матеріали дізнання суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що згідно положень ст. 12 КК України є проступком.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50ККУкраїни покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але покарання відбув повністю, вчинив кримінальний проступок, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має місце реєстрації та місце проживання, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не має негативних характеристик.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Санкцією частини першої ст. 190 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1ст. 75 КК України, ізазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст. ст. 75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду". Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеноїст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.

Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 ККУкраїни звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межу України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 7» 2/16 Гб модель М181F6LG, в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1