Номер провадження:1-кп/521/900/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2023 року м.Одеса
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на тривалий час перебування обвинувачених під вартою та зменшенням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погодилися із клопотанням прокурора, але просили обрати домашній арешт у нічний час.
Обвинувачені підтримали думку захисників. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти клопотання прокурора.
Суд заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Стосовно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варотою, який було продовжено та строк якого спливає 02.12.2023 року.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, тощо.
Згідно вимог ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
Так, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, а тому обвинувачені, для яких настання вказаних наслідків є небажаним, можуть вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Обвинувачені раніше судимі, офіційно не працювали до їх затримання, що вказує на наявність ризикі вчинення іншого злочину. При цьому обвинувачені тримаються під вартою понад один рік, мають місця реєстрації та постійні місця проживання, родичів. Судом на час розгляду клопотання дослідженні письмові докази у повному обсязі, що дає підстави суду вважати про зменшення наявних ризиків.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі кожного обвинуваченого та тяжкості висунутого їм обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. При цьому судом не встановлено підстав для обрання стосовно обвинувачених домашнього арешту у нічний час.
Враховуючи, що обвинувачені перебувають під вартою, то у зв`зку із обранням стосовно них запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останніх слід звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 331, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати до обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 27 січня 2024 року включно за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_1 , окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні, укриття під час проведення бойових дій або отримання невідкладної медичної допомоги.
Заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 з дня винесення ухвали тобто з 29.11.2023 року до 27.01.2024 року включно.
Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконувати передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки, а саме:
- прибувати до суду за викликом;
- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 29 листопада 2023 року.
Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити співробітникам органів поліції ГУ НП в Одеській області за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Звільнити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1