СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1540/24
пр. № 1-кп/759/838/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві в спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2023 за № 0001382 за обвинуваченням, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Арцизького р-н., Одеської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 10.07.2023 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин,

знаходячись за адресою: м. Київ, бiля дитячого майданчику, що розташований

навпроти буд. 6, вул. Берковецька, у м. Києві заподіяв умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 10.07.2023 приблизно о 21 годинi 10 хвилин ОСОБА_3 знаходячись неподалік дитячого майданчику, що розташований навпроти буд. 6, вул. Берковецька, в м. Києві, отримав телефонний дзвінок з приводу того, що його малолітній син ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, після чого попрямував у бік футбольного поля, що розташоване бiля дитячого майданчику.

Пiдiйшовши до дитячого майданчику ОСОБА_3 схопив малолітнього ОСОБА_6 на якого вказав його малолітній син ОСОБА_3 та пішов разом з ним у напрямку буд.6 по вул. Берковецька у м. Києві, однак був зупинений ОСОБА_7 , після чого між ОСОБА_3 та останнім виник словесний конфлікт.

У подальшому 10.07.2023 приблизно о 21 годині 15 хвилин продовжуючи знаходитись бiля дитячого майданчику, що розташований навпроти буд. 6, вул. Берковецька, у м. Києві, ОСОБА_3 почав наносити удари своїми руками зігнутими в кулак в обличчя ОСОБА_7 , однак ОСОБА_4 стала на заваді побиття свого чоловіка, ставши між ОСОБА_3 та своїм чоловіком. У свою чергу, ОСОБА_3 продовжуючи наносити удари ОСОБА_7 і усвідомлюючи, що перед ним знаходиться ОСОБА_4 . дiючи умисно, з прямим умислом, з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень на грунті раптово неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, наніс один удар своєю правою рукою зігнутою в кулак у підборіддя та лівою рукою зігнутою в кулак нанiс один удар у ліву руку ОСОБА_8 , в результаті чого вона упала на асфальт.

Своїми вищезазначеними умисними діями ОСОБА_3 спричинив

ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: синцi на підборіддi зліва, на тильній поверхні лівого передпліччя у середнiй третинi сверхні правого ліктьового суглобу, на переднє - внутрішній поверхні лівого променевого-зап`ястного суглобу, на тильнiй поверхні лівої кисті в проекції дистальних третин 3-4 п`ясних кісток.

Вказані ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, 10.07.2023 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, бiля дитячого майданчику, що розташований навпроти буд. 6 вул. Берковецька, у м. Києві, заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 10.07.2023 приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_3 навпроти знаходячись неподалік дитячого майданчику, що розташований малолітній син ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, після чого попрямував у бік футбольного поля, що розташоване бiля дитячого майданчику.

Після чого, підійшовши до дитячого майданчика ОСОБА_3 схопив малолітнього ОСОБА_6 , на якого вказав його малолітній син ОСОБА_3 та пішов разом з ним у напрямку буд.6 по вул. Берковецька у м. Києві, однак був зупинений ОСОБА_7 , після чого між ОСОБА_3 останнім виник словесний конфлікт. в подальшому 10.07.2023 приблизно о 21 годині 15 хвилин продовжуючи знаходитись біля дитячого майданчику, що розташований навпроти буд. 6 вул. Берковецька, у м. Києві, та діючи умисно, з прямим умислом, з метою заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень на ґрунті на грунті раптово неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 наніс не менше п`яти ударів своєю правою рукою зігнутою в кулак в обличчя ОСОБА_7 в результаті чого з носу останнього пішла кров.

Своїми вищезазначеними умисними діями ОСОБА_3 спричинив

ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: закриту травму носа - перелом кісток носа, синець на спинці та скатах носа в верхній третині з переходом на повіки лівого ока, садна на спинці носа в верхній третині, на правому його скаті в верхній третині; забійну рану на фоні синця на нижньому повіці правого ока у внутрішнього кута, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я); синці в лобно-скроневій ділянці справа, в правій тімяно-потиличній ділянці; садно в лівій виличній ділянці, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, яка складена за участі захисника ОСОБА_9 в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві підозрюваний ОСОБА_3 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_9 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_9 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу у дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази - відеозапис з портативних відеореєстрторів працівників патрульної служби на яких зафіксовані обставини їхнього виїзду 10.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться на DVD-R диску, та аудіо запису виклику на спецлінію «102» з абонентських номерів телефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційні номери аудіо записів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які записано на диск СD-R, та долучено до матеріалів даного кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави на відшкодування судових витрат за проведення Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи №042-1431-2023 від 11.10.2023 - 6013 грн., та № 042-1428-2023 від 29.11.2023 -1998 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1