ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/913/23 Номер провадження 11-кп/814/2105/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника НВК № 65 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої: 1) 25.02.2013 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт; 2) 29.10.2013 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 14.02.2014 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 07.09.2018 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 09.10.2018 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі, засудженої: 05.12.2018 Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2022 визначено порядок застосування покарання засудженої ОСОБА_7 за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 05.12.2018, яким засуджена ОСОБА_7 за ч.3 ст.186, 71КК України до 6років 6місяців позбавлення волі та вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.10.2018, яким засуджена ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч. 4 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.10.2018, більш суворим, призначеним вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 05.12.2018, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з обчисленням початку строку відбуття покарання з 18.10.2018,

відмовлено в задоволенні подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія № 65» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокового звільнення.

Ухвалюючи вказане рішення, суд послався на те, що як вбачається з матеріалів особової справи та наданої характеристики гр. ОСОБА_7 раніше неодноразово судима. В характеристиці зазначено, що засуджена довела своє виправлення, не має стягнень, має 6 заохочень, а саме: подяки оголошені 07.03.2020, 01.07.2021, 04.04.2022, 04.07.2022, 04.10.2022 та 04.01.2023 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та «Правилами внутрішнього розпорядку», вимог безпеки праці, що свідчить про позитивні зрушення в її поведінці, а не про виправлення. Таку характеристику суд вважає формальною та користується доказами здобутими в судовому засіданні.

Суд також врахував, що термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - 17.12.2020 (відмовлено); термін застосування ст.82 КК України щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким - 17.01.2022 (відмовлено), що свідчить про нестабільну поведінку засудженої протягом всього строку відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї умовно-дострокового звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

На обґрунтування вимог посилається на те, що з 22.05.2019 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)», працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді № 31 робітником по виконанню ручних робіт, добре відноситься до роботи.

Вказує, що за час відбування покарання характеризується позитивно, не має стягнень та має 6 заохочень, дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно, на профілактичному обліку не перебуває.

Зазначає, що місцевим судом не в повній мірі враховано характеристику, в якій зазначено, що вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджена підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін. Представник колонії повідомила, що ОСОБА_7 працевлаштована на виробництві швачкою з першого дня відбування покарання, до роботи ставиться добросовісно, стягнень не має, має 6 заохочень. Вважає, що засуджена може бути звільнена умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Натомість, на думку колегії суддів, висновки суду про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , не ґрунтується на матеріалах особової справи та об`єктивно ними не підтверджені.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до характеристики від 09.03.2023 засуджена ОСОБА_7 з 19.10.2018 утримувалася в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». Під час утримання в слідчому ізоляторі не допускала порушення вимог режиму утримання та розпорядку дня, характеризувалася задовільно. Стягнень та заохочень не мала. До роботи не залучалася.

З 22.05.2019 відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №31, робітником по виконанню ручних робіт. До обладнання та інструментів ставиться бережно. Адміністрацією установи заохочувалась шість разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі та роботи із самообслуговування виконує, розуміє їх необхідність.У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Відвідує та приймає участь в культурно-масових заходах, пройшла курси підготовки до звільнення.

За висновками характеристики ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

З довідки про заохочення та стягнення засудженої ОСОБА_7 слідує, що за весь час відбування покарання остання отримала 6 заохочень (07.03.2020, 01.07.2021, 04.04.2022, 04.07.2022, 04.10.2022, 04.01.2023) за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил поведінки. Стягнень не має.

Таким чином вбачається, що поведінка засудженої ОСОБА_7 була сумлінною увесь час відбування покарання та її ставлення до праці сумнівів не викликає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що засуджена ОСОБА_7 довела сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року щодо засудженої ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою спільне подання начальника ДУ "Надержинщинська виправна колонія (№65)" та Голови спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженої ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 05.12.2018 та вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.10.2018 з урахуванням ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2022, на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 29 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4