Провадження № 1-кп/537/45/2024
Справа № 537/4658/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001778, внесеного до ЄРДР 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сичівка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого машиністом автовишки на ПАТ «Ферекспо» Полтавського ГЗК, депутатом, учасником бойових дій не являється, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України за таких обставин: 01 липня 2023 близько 09 год. 00 хв., у світлий час доби, при сухому асфальтобетонному покритті вулиці Сержанта Мельничука (вул. Чкалова) у місті Кременчуці, поблизу буд. 4, зі сторони просп. Свободи в напрямку вул. Європейська, керуючи транспортним засобом, автомобілем Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 .

Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному дорожнім знаком 5.35.1; 5.35.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», який розташований по вул. Сержанта Мельничука, поблизу буд. 4, порушуючи вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху України, де відповідно вказано:

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

допустив наїзд керованим ним автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу вул. Сержанта Мельничука з ліва на право по напрямку руху автомобіля.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 810 від 28.07.2023 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: скалкового перелому кортикальної пластинки правої плечової кістки; неповношарового розриву сухожилля правого надостного м`яза, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/13392-ІТ від 04.09.2023 та № СЕ-19/117-23/14832-ІТ від 04.10.2023 в умовах заданої пригоди, водій автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочин, при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме підтвердив час, місце, при яких сталася пригода, обставини руху авто під його керуванням та рух потерпілої, механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, тощо. Підтверджуючи дані обставини та свій підпис в протоколі огляду місця події та схемі до протоколу, підтверджує свій підпис та все вказане в даних документах, розуміє, що в схемі до протоколу вказано рух потерпілої саме зліва направо по напрямку руху авто під його керуванням. Показав, що 01.07.2023 близько 09 години, рухався за кермом авто зі сторони головної дороги по проспекту Свободи в напрямку руху по другорядній дорозі по вул. Чкалова та направлявся в бік парку «Міський сад», при цьому на якусь мить відволікся та на пішохідному переході зачепив пішохода, а саме здійснив наїзд на неї правою передньою частиною авто. Від удару жінка присіла та трималася за праву руку, чи падала вона сказати не може. Після цього він викликав поліцію а жінка напевно викликала швидку медичну допомогу. Медичну допомогу потерпілій не надавав, так як видимих ушкоджень у неї не бачив. Не може з впевненістю вказати напрямок руху потерпілої, так як до пригоди її не бачив, так як в цей момент відволікся але стверджувати, що остання рухалась по іншому, ніж вказано в обвинувальному акті не може і цілком згоден з встановленими обставинами. Щиро розкаюється в скоєному, прохає врахувати те, що він має намір відшкодувати в подальшому потерпілій завдану злочином моральну шкоду в межах, які визначить суд, пояснюючи не відшкодування завданої шкоди тим, що отримує заробітну плату в розмірі 8 тис. грн., які витрачає на проживання. Прохає не позбавляти його водійських прав, враховуючи , що його робота пов`язана з їх наявністю та прохає його суворо не карати.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що обставини злочину, вказані в обвинувальному акті відповідають дійсності та показала, що 01.07.2023 близько 09 години, вона рухалась в якості пішохода та направлялася в бік парку «Міський сад» і рухалась зі сторони зупинки громадського транспорту «Електростанція», перед нерегульованим пішохідним переходом в районі буд. № 4 по вул. Чкалова подивилась в обидві сторони. При цьому, праворуч від неї по напрямку її руху в районі автошколи «Сіюж» рухався автомобіль зі сторони проспекту Свободи. Оскільки автомобіль знаходився далеко та впевнившись в безпеці маневру, вона пішла через пішохідний перехід і коли вона вже майже дійшла до кінця , автомобіль Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на неї, а саме правим дзеркалом бачення у праву частину тіла, внаслідок чого вона впала на дорогу та відчула різкий біль у правій руці. Щодо міри покарання згодна з думкою прокурора. Цивільний позов підтримує в повному обсязі і прохає його задовольнити з підстав, викладених в позові.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України вина останнього повністю підтверджується іншими доказами по справі:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 18.07.2023, згідно якої остання вказує на вчинений відносно неї злочин ( а.с.45);

- рапортом від 01.07.2023 року, згідно якого зареєстровано заяву за № 5991 від 01.07.2023 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди від органів охорони здоров`я ( а.с.47) ;

- протоколом огляду місця пригоди від 01.07.2023 року та схемою до протоколу та фото таблицею, згідно якого проведено огляд місця пригоди ( а.с.48-59);

- довідкою Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 3884 від 01.07.2023, згідно якої ОСОБА_7 зверталася до лікарні з приводу ДТП та встановлений діагноз: забій правого п/з суглобу. Забій лівого г/с суглобу та сторони. Забій правого плечового суглобу. Розрив великого горбка.( а.с.61);

- рапортом від 01.07.2023 року, згідно якого зареєстровано заяву за № 5993 від 01.07.2023 року за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди щодо травмування потерпілої ОСОБА_7 та госпіталізації останнього до лікарні з діагнозом: закритий перелом правої плечової кістки під питанням ( а.с.66) ;

- речовим доказом: автомобілем Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом за постановою від 20.07.2023, який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 ( а.с.67-68);

- копіями медичної документації потерпілої ОСОБА_7 щодо медичних призначень та проведення медичних досліджень ( а.с.70-79);

- копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 ( а.с.80-83);

- висновком експерта № 810 від 28.07.2023 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: скалкового перелому кортикальної пластинки правої плечової кістки; неповношарового розриву сухожилля правого надостного м`яза, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. ( а.с.86-87);

- висновком експерта № СЕ -19/117-23/11826- ІТ від 14.08.2023 на момент проведення огляду (дослідження) робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані. Несправностей робочої гальмівної системи, рульового керування та ходова частина автомобіля , які б впливали на працездатність не виявлено ( а.с.92-99);

- слідчим експериментом за протоколом від 01.08.2023 за участю потерпілої ОСОБА_7 зі схемою до протоколу , згідно якого ОСОБА_7 показала на місці про обставини дорожньо - транспортної пригоди за її участі та участі авто під керуванням ОСОБА_5 ( а.с.100-103);

- актом обстеження ділянки вул. Чкалова від 16.08.2023, на якій 01.07.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого допустив наїзд на пішохода ( а.с.104);

- слідчим експериментом за протоколом від 23.08.2023 за участю свідка ОСОБА_5 зі схемою до протоколу , згідно якого ОСОБА_5 за участю понятих показав на місці про обставини дорожньо-транспортної пригоди за його участі та участі потерпілої ОСОБА_7 ( а.с.105-108);

- висновком експерта № СЕ-19/117-23/13392-ІТ від 04.09.2023, згідно якого в умовах заданої пригоди, водій автомобіля марки Skoda Roomster д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Skoda Roomster д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди (а.с.114-118);

- слідчим експериментом за протоколом від 29.09.2023 за участю свідка ОСОБА_10 зі схемою до протоколу, згідно якого свідок показав на місці про обставини дорожньо - транспортної пригоди за участі автомобіля Skoda сірого кольору , який здійснив наїзд на жінку пішохода на пішохідному переході до парку «Міський сад», а саме, що пішохід рухалась по пішохідному переходу в напрямку парку «Міський сад» та була збита авто, який рухався в напрямку вул. Чкалова від проспекту Свободи ( а.с.119-122);

- слідчим експериментом за протоколом від 29.09.2023 за участю свідка ОСОБА_11 зі схемою до протоколу, згідно якого свідок показала на місці про обставини дорожньо - транспортної пригоди за участі автомобіля Skoda сірого кольору, який здійснив наїзд на жінку пішохода на пішохідному переході до парку «Міський сад» а саме, що пішохід рухалась по пішохідному переходу в напрямку парку « Міський сад» та була збита авто, який рухався в напрямку вул. Чкалова від проспекту Свободи ( а.с.123-126);

- висновком експерта № СЕ-19/117-23/14832-ІТ від 04.10.2023 в умовах заданої пригоди, водій автомобіля марки Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Skoda Roomster д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди (а.с.132-136).

ІV. Оцінка суду.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Так, надаючи оцінку показанням потерпілої, суд приходить до висновку, що обставини злочину, вказані останньою не протирічать іншим дослідженим доказам, а саме, що 01.07.2023 близько 09 години, вона рухалась в якості пішохода та направлялася в бік парку «Міський сад» і рухалась зі сторони зупинки громадського транспорту «Електростанція», перед нерегульованим пішохідним переходом в районі буд. № 4 по вул. Чкалова подивилась в обидві сторони. При цьому, праворуч від неї по напрямку її руху в районі автошколи « Сіюж» рухався автомобіль зі сторони проспекту Свободи. Оскільки автомобіль знаходився далеко та впевнившись в безпеці маневру, вона пішла через пішохідний перехід і коли вона вже майже дійшла до кінця , автомобіль Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на неї а саме правим дзеркалом бачення у праву частину тіла, внаслідок чого вона впала на дорогу та відчула різкий біль у правій руці. Таким чином, суд вважає, що показання потерпілої є наданими суду без будь яких сумнівів та суперечностей, що суд сприймає як беззаперечний, належний та допустимий доказ вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що обставини вчинення злочину потерпіла вказує послідовно, логічно, її показання стосовно обставин пригоди повністю співпадають з висновками судово-медичної експертизи, криміналістичними експертизами, проведеним з потерпілою та свідками слідчими експериментами та іншими доказами.

Суд бере до уваги, що потерпіла та свідки при проведенні слідчих експериментів попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384, 385 КК України і у суду відсутні будь - які підстави вважати їх показання недостовірними, або даними під примусом чи іншим впливом і відповідно відсутні сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

Так, надаючи оцінку показанням обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обставини злочину, вказані обвинуваченим по суті не протирічать іншим дослідженим доказам, за тою різницею, що в ході досудового розслідування обвинувачений стверджував, що він рухався по головній дорозі по просп. Свободи, виїхав на другорядну дорогу по вул. Чкалова з напрямком руху до вул. Європейська і пішохода не бачив та вважав, що пішохід вийшов з правої сторони по напрямку його руху, тобто в напрямку руху від парку « Міський сад».

В ході судового розгляду обвинувачений надав показання, згідно яких не заперечував обставини вчинення ним злочину, які вказані в обвинувальному акті, повністю визнав вину у вчиненому злочині та неодноразово підтвердив на запитання суду , захисника визнання вини при обставинах згідно обвинувального акту, в тому числі щодо руху потерпілої зліва направо по напрямку руху авто під його керуванням, тобто в напрямку руху останньої до парку « Міський сад».

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що обставини вчинення злочину обвинувачений по суті вказує послідовно, логічно, його показання стосовно обставин пригоди повністю співпадають з висновками судово-медичної експертизи, проведеними з потерпілою, свідками та ним слідчими експериментами, висновком авто технічної експертизи та іншими доказами. Суд звертає увагу, що слідчий експеримент за участі ОСОБА_5 проводився за участі адвоката ОСОБА_6 , який надавав ОСОБА_5 правову допомогу .

Враховуючи викладене, в сукупності з іншими обставинами вчинення злочину дають обґрунтовані підстави вважати обставини дорожньо-транспортної пригоди та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, вказаними обвинуваченим правдивими та достовірними і відсутності причини вважати їх надуманими чи необґрунтованими.

При цьому, обвинувачений давав показання добровільно і у суду відсутні будь-які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

Таким чином, надаючи оцінку показанням обвинуваченого, дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, суд вбачає, що обвинувачений своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Також, суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів , а саме виписки стаціонарного хворого ( потерпілої) та висновки МРТ, так як вказана медична документація врахована судово-медичним експертом при наданні висновку експертизи.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань самого обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України .

Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, з необережності, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вина ОСОБА_5 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

V. Призначення покарання.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, по місцю проживання характеризується посередньно, не одружений.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину з тих підстав, що як дана обставина припускає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу слідству або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття. В даному випадку обвинувачений в ході досудового розслідування, надаючи показання по суті та приймаючи участь в слідчих діях фактично вчинював активні дії, хоча і не міг пояснити напрямок руху пішохода, так як не бачив пішохода взагалі до моменту пригоди, при цьому, припускаючи, що пішохід міг рухатись по переходу в напрямку руху з права наліво по напрямку руху авто під його керуванням. Аналогічним чином обвинувачений в ході судового розгляду добровільно надав показання суду та відповідав на питання всіх учасників процесу.

При цьому, суд не може визнати такою обставиною щире каяття, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що припускає добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій особі. В даному випадку обвинувачений після вчинення злочину до судового розгляду по суті не вчинив жодних дій щодо відшкодування потерпілій будь якої майнової та моральної шкоди, завданої злочином, вказуючи на бажання вчинення таких дій в майбутньому при наявній можливості часткового відшкодування такої шкоди, що суд сприймає як небажання вчинення таких дій до ухвалення судом рішення по справі.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 286 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також, суд звертає увагу, що обвинувачений в ході досудового розслідування не заперечуючи обставини пригоди вказував, що перед спричиненням дорожньо-транспортної пригоди він пішохода не бачив та вказати його напрямок руху не може, вказував, що перед нерегульованим пішохідним переходом розташовувався кущ, який обмежував видимість та вважав, що пішохід вийшов з правої сторони по напрямку його руху, при тому, що оглядом місця пригоди (фототаблицею до протоколу а.с.58) вбачається, що наявний біля проїжджої частини кущ ніяким чином не заважав ОСОБА_5 бачити потерпілу , яка при цьому переходила дорогу по пішохідному переходу зліва направо по напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , що підтверджується і актом обстеження ділянки вул. Чкалова від 16.08.2023, на якій 01.07.2023 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого допустив наїзд на пішохода щодо видимості в прямому напрямку в обидві сторони від місця скоєння ДТП забезпечена ( а.с.104). Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_5 , як водій, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити мінімальне покарання обвинуваченому в межах санкції частини статті КК України у виді 2 років обмеження волі зі звільненням останнього від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки, думку потерпілої та її представника, які погодилися з думкою прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, який вважав, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та прохав не позбавляти обвинуваченого права керування, встановлені обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому, яке запропоноване прокурором відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними, а додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є безальтернативним.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди , завданої злочином на суму 300 000 грн.

Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду та право вимоги до винної особи .

Стосовно відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 300 000 грн., суд бере до уваги , що завдана потерпілій моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та болях від яких вона фізично страждала, перенесеного психологічного стресу, наявності порушень звичайного душевного стану, від чого вона не могла вести звичайний спосіб життя, її фізичний стан на тривалий час погіршився, оскільки їй довелося тривалий час лікуватися задля відновлення стану свого здоров`я, неможливістю тривалий час приймати участь у вирішенні питань сім`ї , що негативно вплинуло на її нервовий стан, тощо та того, що обвинувачений добровільно відшкодувати їй моральну шкоду відмовлявся.

Виходячи зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди моральна шкода може полягати , зокрема : у приниженні честі , гідності, порушенні стосунків з оточуючими людьми, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя, тощо. Враховуючи вищевикладені обставини, а саме: тривалість моральних страждань потерпілого , їх характер ,протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні, що завдало потерпілому моральних страждань, суд приходить до висновку, що вимога потерпілої щодо стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 300 000 грн. належним чином обґрунтована частково, а тому слід стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Відповідно до ст.ст. 118, 120,122,124,125 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення судової експертизи № СЕ -19/117-23/11826- ІТ від 14.08.2023 , що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в сумі 1434, 00 грн. ( а.с.91); судової експертизи № СЕ-19/117-23/13392-ІТ від 04.09.2023, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в сумі 1434, 00 грн. ( а.с.113); судової експертизи № СЕ-19/117-23/14832-ІТ від 04.10.2023, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи в сумі 1434, 00 грн. ( а.с.131) на загальну суму 4302,00 грн.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст.66, 67 КК України , суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази : автомобіль марки Skoda Roomster реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 20.07.2023 року - повернути власнику або уповноваженій особі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином на суму 300 000 грн. задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану злочином в сумі 30 000 грн. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертизи на загальну суму 4302,00 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1