Справа № 721/861/21
Провадження №1-в/721/21/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила подання Вижницького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 26.10.2021 року вироком Путильського районного суду Чернівецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки,-

ВСТАНОВИВ :

До Путильського районного суду з Вижницького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , засудженого вироком Путильського районного суду Чернівецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки. При цьому на ОСОБА_3 згідно ст. 76 КК України, було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування клопотання уповноважений орган з питань пробації посилається на те, що ОСОБА_3 будучи ознайомленим із порядком здійснення нагляду за особами звільненими від відбування покарання з випробуванням, не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема 28.08.2023 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

В судове засідання представник органу пробації не з`явилася, до початку розгляду справи від неї до суду надійшла заява про розгляд подання за її відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання прокурор не з`явився хоча судом повідомлявся про час і місце розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився хоча судом повідомлявся про час і місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути подання відділу пробації за відсутності осіб, які не з`явились, але були належним чином повідомлені.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Путильського районного суду Чернівецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. На підставі ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

29.11.2021 року до Вижницького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області надійшов до виконання вирок Путильського районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_3 .

Як вбачається із особової справи № 14/2021 ОСОБА_3 28.08.2023 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин. З наявних в матеріалах справи постанов Путильського районного суду вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 24.07.2023 року за ст. 178 КУпАП, 25.07.2023 року за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП та 01.08.2023 року за ст. 173 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд дослідивши матеріали особової справи відносно ОСОБА_3 зважаючи на те, що матеріали справи не містять даних про систематичну неявку без поважних причин ОСОБА_3 на реєстрацію до центру пробації, притягнення останнього до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність достатніх та беззаперечних даних, які б вказували на те, що засуджений ОСОБА_3 не бажає стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560від 19.12.2003року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів справи, а саме із пояснень Величка від 29.08.2023р. вбачається, що останній напередодні 28.08.2023 року не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував на похороні у рідного брата та через значну відстань не зміг вчасно прибути до органу пробації.

Разом з тим, наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_3 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, яким засуджений ОСОБА_3 , вважає, що не такі не підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує, що засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, проте притягувався до адміністративної відповідальності. Однак вчинення засудженим вказаних правопорушень не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та не підтверджує суспільної небезпечності засудженого.

Отже, з уврахуванням вищенаведених обставин, суд уважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_3 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання та з урахуванням того, що засуджений може стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 78 ч.2 КК України, 372, 537, 539 КПК України, ст.166 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання начальника Вижницького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 згідно вироку Путильського районного суду Чернівецької області від 26.10.2021 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд протягом сім днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4