Справа № 752/1218/23
Провадження №: 1-кс/752/6985/23
УХВАЛА
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3 кв.м., житлова площа 11,7 кв.м., розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 22.09.2022, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,3 кв.м., житлова площа 11.7 кв.м., розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 10.06.2022, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- на квартиру: АДРЕСА_2 , загальною площею: 98.3 кв.м., житлова площа: 53.3 кв.м., розмір частки 1 - дата реєстрації: 16.11.2018, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на житловий будинок: АДРЕСА_3 , розмір частки: 1- дата реєстрації: 26.07.2021, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на земельну ділянку: кадастровий номер: 322481601:01:010:5008, площа 0.06 га, АДРЕСА_4 , форма власності: приватна - дата реєстрації: 01.07.2021, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на автомобіль марки MAZDA СХ-3, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2020 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який зареєстрований 16.03.2021 року, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 , щодо протиправних дій ОСОБА_4 , за фактом заволодіння його грошовими коштами шляхом обману, вчиненого в великих розмірах.
16.03.2021 року, автомобіль марки MAZDA СХ-3, д.н.з. НОМЕР_1 ;
01.07.2021р., земельну ділянку, кадастровий номер 322481601:01:010:5008, площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;
26.07.2021 року, земельну ділянку, кадастровий номер
29.07.2021 року, земельну ділянку, кадастровий номер
- 04.11.2021 року, земельну ділянку, кадастровий номер
Крім того, в ході досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України надано запит до УКА Голосіївського УП ГУНП у місті Києві в результаті якого проведено кримінальний аналіз відносно ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Мала Давидівка, Дергачівського району, Харківської області, яка зареєстрована в АДРЕСА_5 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянки України: НОМЕР_4 , виданий 04.06.2013 р. Артемівським РВ у м. Луганську УДМСУ в Луганській області, відповідно до якого було встановлено, що остання офіційно не працевлаштована, але має у своїй власності:
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3, житлова площа (кв.м): 11.7, розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 22.09.2022;
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3, житлова площа (кв.м): 11.7, розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 10.06.2022;
(га): 0.3999, розмір частки: 1- дата реєстрації: 29.07.2021;
-квартира: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 98.3, житлова площа (кв.м): 53.3, розмір частки 1 - дата реєстрації: 16.11.2018;
-житловий будинок: АДРЕСА_3 , розмір частки: 1- дата реєстрації: 26.07.2021;
-земельна ділянка: кадастровий номер: 322481601:01:010:5008, площа (га): 0.06, АДРЕСА_4 , форма власності: приватна- дата реєстрації: 01.07.2021;
-квартира: АДРЕСА_5 , загальною площею (кв.м): 40.6, житлова площа (кв.м): 20.9, розмір частки 1- дата реєстрації: 13.05.2013.
-автомобіль марки Mazda СХ-З, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2020 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який зареєстрований 16.03.2021 року.
Також, в ході досудового розслідування було встановлено, що 08.02.2021 р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ,
Відповідно до допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній повідом, що з моменту його одруження ОСОБА_4 , а саме з 21.02.2015 року по момент розлучення, а саме по 08.02.2021 р., ні ОСОБА_4 , ні її близькі родичі не працювали, не мали законного джерела доходу та не мали у своїй власності рухомого та нерухомого майна. А все майно вони здобули лише після одруження за кошти зароблені потерпілим.
Також потерпілий зазначив, що по приїзду в Україну, 23.12.2020 р., останній виявив відсутність у сейфі, що знаходився в будинку, в якому він спільно проживав з ОСОБА_4 та їхніми спільними дітьми 300 000 доларів США, його особистих заощаджень. Крім того, на підтвердження своїх слів, потерпілий надав копії роздруківок з банків про грошові перекази з його рахунку на рахунок ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_8 , перерахував ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 344 250, 00 доларів США.
Також, з 27.07.2020 року, ОСОБА_4 займалася підприємницькою діяльністю у вигляді: денного догляду за дітьми (основний), надання інших індивідуальних послуг, організування інших видів відпочинку та розваг, допоміжною діяльністю у сфері освіти та іншими видами освіти, про що свідчить відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також, станом на дату формування відповідного витягу, тобто на 02.01.2023 року, вона припинила підприємницьку діяльність.
Також, було встановлено, що ОСОБА_4 не отримувала спадщину, на її ім`я не оформлювали договори дарування, іпотечні договори, позики.
Крім того, в ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що він у вересні 2020 року, коли він був в Азербайджані, ОСОБА_10 без пояснень причин подала на розлучення, повідомивши його про це текстовим повідомленням. В суді при розгляді справи його не було.
Він зміг повернутися до Києва з ОСОБА_11 лише 23 грудня 2020 року. Складнощі із поверненням до Києва були пов`язані з поширенням «Covid» та відповідними карантинними заходами. Саме тоді він виявив, відсутність у сейфі 300 тис. доларів США, що знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , слідів взлому та проникнення не було. Ключі від вказаної квартири були лише у ОСОБА_4 . У телефонній розмові ОСОБА_4 заявила, що зберігає ці кошти вдома в сейфі у батька в Полтавській області з метою безпеки, і що вона поверне їх йому. Пізніше вона заявила, що використає ці гроші для побудови свого нового життя. Коли він побачив, що вона звернулась до суду у вересні 2021 року про поділ купленої ним квартири, він зрозумів, що ОСОБА_4 із своєю сім`єю мають намір все забрати.
На підтвердження своїх слів, ОСОБА_7 надав копії роздруківок руху коштів, які зберігалися на його банківських рахунках та копії роздруківок банківських переказів. Відповідно до яких, потерпілий в період часу з 2018 року по 2020 рік отримав офіційного доходу на загальну суму 344 250 доларів США, які різними способами (банківські перекази, перевезення через митний кордон України готівки) ввів в економічний простір України.
Заробітна плата потерпілого надходила на рахунок у турецькому банку Garanti Bank. З цього рахунку він щомісяця переказував різні суми в Україну через Western Union, Xezr, SWIFT ОСОБА_12 . Всього він переказав їй 141 250 тис. доларів США.
В той же час, 18.01.2023 року, на підставі письмової заяви про вчинення крадіжки, було оглянуто приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , в якій потерпілий проживав до розлучення разом зі своєю сім`єю. В ході огляду місця події, була виявлена відсутність в приміщенні квартири будь-яких грошових коштів, а замки на дверях були змінені, тобто це вже другий випадок заволодіння грошовими коштами.
В ході проведення допиту потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній повідомив, що у листопаді 2017 року ним були передані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти загальною сумою 57 000 доларів США, які останній заробив до укладення між ними шлюбу (що підтверджується наданими потерпілим виписками з банківських рахунків), для купівлі квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, після завершення ремонту, 16.11.2018 року, ОСОБА_4 зареєструвала право власності на нерухоме майно (на вище вказану квартиру), підставою для чого слугував договір купівлі - продажу, на ім`я ОСОБА_4 . При цьому, потерпілому вона повідомила, що на території України, до отримання ним посвідки на тимчасове проживання або громадянства України, він не має права на приватну власність і нотаріус не зможе зареєструвати у відповідному реєстрі даного факту. Тому квартира буде фактично переоформлена на нього, лише після отримання посвідки або громадянства.
Відповідно до вище викладеного, так як ОСОБА_4 отримала за період часу з 2007 року по 2021 рік законного доходу загальною сумою - 362 725 грн. 85 коп. не отримувала за даний період часу спадщину, на її ім`я не оформлювали договори дарування, іпотечні договори, позики та не мала іншого законного джерела доходу, але нею було набуте наступне майно:
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3, житлова площа (кв.м): 11.7, розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 22.09.2022;
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3, житлова площа (кв.м): 11.7, розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 10.06.2022;
-квартира: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м): 98.3, житлова площа (кв.м): 53.3, розмір частки 1 - дата реєстрації: 16,11.2018;
-житловий будинок: АДРЕСА_3 , розмір частки: 1 - дата реєстрації: 26.07.2021;
-земельна ділянка: кадастровий номер: 322481601:01:010:5008, площа (га):
0,06, АДРЕСА_4 , форма власності: приватна- дата реєстрації: 01.07.2021;
-автомобіль марки Mazda СХ-З, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2020 року випуску, номер двигуна: НОМЕР_3 , який зареєстрований 16.03.2021 року.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 в 2021 році було набуто нерухомого та рухомого майна на загальну суму 2 078 213 грн. 76 коп., при цьому загальний заробіток ОСОБА_4 за останні 14 років, тобто з 2007 року склав 362 725 грн. 85 коп.
Відповідно до вищевикладеного, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 набула права власності на майно шляхом обману свого чоловіка, який і був фактичним власником грошових кошті, за які було придбано дане майно, і їх не можна вважати спільними сумісними коштами, оскільки їхнім джерелом не була спільна сумісна праця подружися (зароблені до укладення шлюбу). В той же час, поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що вона ще в момент реєстрації права власності на нерухоме майно, мала на меті його привласнити.
Також, прокурор зазначає, що проаналізувавши доходи ОСОБА_4 , показання потерпілого, орган досудового розслідування приходить до висновку, що все інше вказане в описовій частині клопотання майно, набуте ОСОБА_4 за кошти, які не були спільною сумісною власністю, з вище викладених причин, а здобуті нею в результаті обману потерпілого, тобто і набуття права власності на саме майно є неправомірним.
У органу досудового розслідування виникли обґрунтовані підстави вважати, що дане майно було здобуте нею злочинним шляхом, та може бути в подальшому конфісковано судом оскільки в разі доведення вини останньої, санкція ч.4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Також, на підтвердження доводів зазначених органом досудового розслідування, необхідно вказати, що ОСОБА_4 набула право власності на вище вказане майно, лише після отримання нею фактичного доступу до грошей потерпілого, що перебували у сейфі вищевказаної квартири, в період коли потерпілий перебував за кордоном, про що свідчить дата та час реєстрації права власності у відповідних реєстрах.
У зв язку з тим, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою його збереження, що необхідне для конфіскації майна, як виду покарання та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор просить задовольнити клопотання.
Прокурор в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник майна в судове засідання не викликалась на підставі положень ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 , щодо протиправних дій ОСОБА_4 , за фактом заволодіння його грошовими коштами шляхом обману, вчиненого в великих розмірах.
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 29,3 кв.м., житлова площа 11,7 кв.м., розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 22.09.2022, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- житловий будинок: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,3 кв.м., житлова площа 11.7 кв.м., розмір частки: 2/3- дата реєстрації: 10.06.2022, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- на квартиру: АДРЕСА_2 , загальною площею: 98.3 кв.м., житлова площа: 53.3 кв.м., розмір частки 1 - дата реєстрації: 16.11.2018, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на житловий будинок: АДРЕСА_3 , розмір частки: 1- дата реєстрації: 26.07.2021, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на земельну ділянку: кадастровий номер: 322481601:01:010:5008, площа 0.06 га, АДРЕСА_4 , форма власності: приватна - дата реєстрації: 01.07.2021, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- на автомобіль марки MAZDA СХ-3, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2020 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , який зареєстрований 16.03.2021 року, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Звертаючись до суду прокурор просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження майна, що буде підлягати конфіскації.
Однак, матеріали клопотання не містять письмових доказів, що ОСОБА_4 є підозрюваною у кримінальному провадженні і відносно неї можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження (заходи кримінально-процесуального примусу) ? це передбачені кримінально-процесуальним законом процесуальні засоби державно-правового примусу, що застосовуються уповноваженими на те органами (посадовими особами), які здійснюють кримінальне провадження, у чітко визначеному законом порядку стосовно осіб, котрі залучаються до кримінально-процесуальної діяльності, з метою досягнення дієвості кримінального провадження (для запобігання та припинення неправомірних дій, забезпечення виявлення та закріплення доказів тощо).
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 шляхом обману заволоділа грошовими коштами свого чоловіка ОСОБА_6 , які знаходились в сейфі в квартирі, в якій вони проживали, і з яким шлюб було розірвано в 2021 році, та придбала майно, яке оформила на своє ім`я, стверджуючи, що такі кошти не є спільним майном подружжя, оскільки остання не мала достатніх доходів, а кошти були зароблені до укладення шлюбу.
Тобто, прокурор посилається на наявність цивільно-правового спору між колишнім подружжям.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає правових підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно ОСОБА_4 , в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1