Справа № 185/88/24
Провадження № 1-кп/185/529/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000006 від 03 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася вс. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою-технічною освітою, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в червні 2022 року, встановити більш точного часу в ході досудового розслідування не вдалося, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістила на своїй сторінці « ОСОБА_6 )», в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «Сегодня город ОСОБА_7 подвергся очередному артобстрелу со стороны вооружённых формировань Украины. В 16:30 шесть снарядов из установки реактивной системы залпового огня «Ураган» накрыли северо-восточный микрорайон города. В результате обстрела по предварительной информации трое мирных жителей скончались на месте, среди них парень 17 лет. Еще трое скончались в больнице. Одиннадцать человек, в том числе и двое детей, получили ранения разной степени тяжести Порядка десяти многоквартирных домов получили повреждения остекления, а также 7 автобусов городского общественного транспорта.»; «Последствия обстрела Стаханова 26.06.2022 вооруженными формированиями Украины из тактической ракеты «Точка-У». По предварительной информации стахановской администрации, повреждения и разрушения получили девять жилых домов по ул. Никитина и пер. Смолоперегонному. В домах повреждено остекление, разрушена кровля. *Повреждены линия электропередачи и газопровод. *Жертв среди мирного населения нет. *На месте обстрела работают сотрудники коммунальных служб города.», що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В подальшому, в період часу з 10:35 години по 10:57 годину 02 січня 2024 року співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Самсунг А32, у корпусі фіолетового кольору за допомогою якого ОСОБА_3 розповсюджувала дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано зач. 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

05 січня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією дій, саме за ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права займати посади та займатися будь якою діяльністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також в юридичних особах приватного права строком на десять років.

В судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченій узгоджене сторонами покарання, обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала повністю, в скоєному розкаялася, зазначивши, що згодна з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано зач. 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 від 05 січня 2024 року і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальних витрат не має.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 січня 2024 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення права займати посади та займатися будь якою діяльністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також в юридичних особах приватного права строком на 10 (десять) років.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Самсунг А32, у корпусі фіолетового кольору, який був знаряддям вчинення кримінального проступкута переданий до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція 0010833 конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1