Справа № 488/4753/23
Провадження № 1-кс/488/785/23
У Х В А Л А

24.11.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29а

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000995 від 08.11.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000995 від 08.11.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, а саме транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 .

В ході судового засідання прокурор підтримав доводи клопотання, пояснивши, що накладення арешту необхідно для того, щоб запобігти загрозі зміни або знищення слідів кримінального правопорушення як навмисно, так і з необережності. Вважає, що підчас подальшої експлуатації та користування даним транспортним засобом до завершення проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні він може зазнати конструктивних змін унаслідок капітального та поточного ремонтів, що може негативно відбитися на ході та результатах слідства.

Власник майна ОСОБА_4 пояснила, що вона хоче зберігати автомобіль у власному гаражі, оскільки на майданчику він зберігається просто неба, страждає від опадів.

Захисник ОСОБА_5 пояснила, що клопотання не обґрунтоване, суперечить нормам чинного КПК, зокрема, звернення про накладення арешту мало відбутися не пізніше доби з моменту вилучення майна, а сам арешт майна буде порушенням прав ОСОБА_4 як власника.

Окрім того, власник майна та її захисник повідомили суду, що передання автомобілю було здійснене ОСОБА_4 проти її волі, вона була у розгубленому стані після дорожньо-транспортної пригоди та не розуміла, що за документ підписує. Окремо захисник звернула увагу слідчого судді на те, що вказаний документ є не заявою про передання речі, а розпискою, що не передбачено законодавством.

Дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши думку учасників провадження, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Доводи клопотання підтверджуються інформацією, що викладена у матеріалах, поданих стороною обвинувачення для дослідження судом, зокрема, у витязі з єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.11.2023 року, рапортах від 07.11.2023 року про отримання заяви про вчинення ДТП, протоколі огляду місця ДТП від 07.11.2023 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП від 07.11.2023 року, розпискою ОСОБА_4 від 07.11.2023 року про те, що вона не заперечує проти долучення до матеріалів кримінального провадження та зберігання на майданчику її транспортного засобу, направленням на постановку вилученого транспорту від 07.11.2023 року, постанові про визнання вказаного автомобіля речовим доказом.

Стосовно вказаної розписки слідчий суддя вважає за необхідне зауважити наступне. ОСОБА_4 є повнолітньою громадянкою України, в ході судового засідання виявила гарний рівень володіння державною мовою, окрім того, судячи з того, що відповідно до посвідчення водія, з 2006 року має право на керування транспортними засобами, що належать до 11 (одинадцяти) категорій (B1, B, C1, C, D1, D, BE, C1E, CE, D1E, DE), є досвідченим учасником дорожнього руху, що дозволяє суду скептично ставитися до її пояснень про нерозуміння змісту та значення складеного та підписаного нею документа, який передбачав надання згоди на зберігання її автомобіля, що був вилучений слідчим в ході огляду місця ДТП.

Вказаний документ дозволяє зробити однозначний висновок про те, що станом на 07.11.2023 року ОСОБА_4 не мала заперечень проти вилучення її майна та його зберігання протягом часу, необхідного для проведення експертиз.

Назва документу (розписка, заява) або відсутність назви взагалі, на переконання слідчого судді не мають переважного значення перед його змістом.

Стосовно доводів про те, що автомобіль на майданчику для тимчасового зберігання не захищений від опадів, то, як повідомила сама ОСОБА_4 , вона з дозволу слідчого декілька разів приходила на майданчик та має можливість провести дії, спрямовані на захист автомобіля (закрити плівкою, заклеїти вікна скотчем). Про які-небудь перешкоди для цього з боку органу досудового розслідування ОСОБА_4 та її захисник не повідомили, вказавши лише, що таке може статися в майбутньому.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять аналогічні ознаки.

Таким чином, в ході судового засідання встановлено, що транспортний засіб марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення та підлягає арешту з метою його збереження для запобігання можливості його приховування.

Стосовно строків звернення із клопотанням про арешт майна, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. Дійсно, відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, а у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вилучення, так і арешт майна, є різновидами примусових дій органу досудового розслідування по відношенню до власників такого майна, відповідно, вказані пункти покликані захистити права власників такого майна від свавілля слідчого. У той же час, захисту підлягає лише те право, яке порушене. З урахуванням того, що слідчим з дотриманням вимог КПК України отримано згоду ОСОБА_4 на зберігання належного їй та вилученого слідчим майна, суддя вважає, що про порушення її право можна говорити лише після того, як нею було явно виражена воля на припинення зберігання такого майна слідчим та його повернення, і така воля власника стала відома органу досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні, саме після звернення ОСОБА_4 до слідчого судді із скаргою на неповернення їй майна, прокурором було подано клопотання, що розглядається. За таких умов слідчий суддя не вбачає порушення вимог статті 171 КПК України.

За викладених обставин слідчий суддя доходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 98, 131,132,167, 170 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає виконанню шляхом залишення вказаного транспортного засобу на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово-затриманих транспортних засобів ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Миколаїв, вулиця Лагерне поле, 5.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1