УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2024 Справа №607/12265/23 Провадження №1-кп/607/510/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Непортове Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не зареєстрованого, проживаючого зі слів за адресою: Сокирянський район Чернівецької області, раніше судимого:

-04.05.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.342 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Вирок набрав законної сили 04.12.2023, на даний час не виконаний,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.4362 КК України.

Ухвалою суду від 10.07.2023 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 11 год 15.08.2023.

В зв`язку із ухиленням обвинуваченого ОСОБА_4 від явки до суду, судом 30.11.2023 постановлено ухвалу про оголошення розшук ОСОБА_4

31.01.2024, за наслідками розгляду клопотання прокурора, судом постановлено ухвалу про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук, надано дозвіл на затримання останнього з метою його приводу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки сторона обвинувачення вважає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 т.4362 КК України та вбачає наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення (маючи доступ до всесвітньої мережі Інтернет, зможе повторно розповсюдити завідомо неправдиві відомості щодо проведення військових дій Збройними силами України); переховуватись від суду (з метою уникнення від відповідальності, більше пів року не з`являється на виклики до суду, у зв`язку з чим його оголошено у розшук); незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (обвинуваченому відомі місця проживання свідків, так як інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими ОСОБА_4 ознайомлений). Поряд з цим, у клопотанні обґрунтовано неможливість запобігання наявним ризикам, застосування більш м`яких запобіжних заходів.

11.02.2024 обвинуваченого ОСОБА_4 на виконання ухвали суду від 31.01.2024 доставлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання прокурор підтримала своє клопотання та наполягала на необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з метою запобігання ризикам невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченим під час судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він не являється фізичною особою та громадянином України, не переховується від суду, оскільки має право вільного пересування, заперечує щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, вказані у клопотанні є недоведеними, на утриманні у обвинуваченого перебувають мати та бабця похилого віку, які потребують стороннього догляду, дружина у цивільному шлюбі та повнолітні діти. Просила суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

ОСОБА_4 проживає без реєстрації (зі слів) у Сокирянському районі Чернівецької області, не працює, не одружений, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зав`язків.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, а саме, 04.05.2023 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, засуджено за ч.2 ст.342 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, який на даний час є не виконаний.

Також, як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_4 був обізнаний про те, що відносно нього складено обвинувальний акт, який скеровано до суду. Проте, нехтуючи обов`язками, визначеними ст.42 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 не прибував за викликом до суду.

Як відзначив ЄСПЛ у п. 35 рішення від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (заява № 11681/85), заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, що пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При цьому, суд наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Суд вважає, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосувати відносно ОСОБА_4 інші більш м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Пункт 1 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, на виконання положень частини третьої статті 183 КПК України, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року), що становить 60560,00 гривень, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, за встановлених судом обставин, клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/12265/23, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2024.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 09.04.2024.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 від 30 березня 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.4362 КК України, відкласти на 11.00 год 21 лютого 2024 року, здійснивши виклик учасників судового провадження та надавши вимогу на відконвоювання обвинуваченого в зал судового засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1