Справа № 141/524/22
Провадження № 1-кс/131/183/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2022 року №0000081 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

учасники: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іллінецького районного суду перебуває кримінальне провадження № 141/524/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, головуючий суддя у справі ОСОБА_4 .

У ході розгляду даного провадження 18 грудня 2023 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2023 року передана судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї заяви обвинувачений вказує, що у підготовчому засіданні, що проводилось Іллінецьким районним судом Вінницької області (суддя ОСОБА_4 ) по справі № 141/524/22 мали бути б вирішені його клопотання про закриття провадження та питання про повернення обвинувального акту прокурору, а також низку клопотань, які є дотичними до клопотань про закриття провадження та/або про повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважає, що суддя ОСОБА_4 при обговоренні та вирішенні вказаних клопотань допустив низку процесуальних порушень, що мають наслідком скасування майбутнього вироку у даній справі. У будь-якому разі і після проведення підготовчого провадження у справі, а особливо після проголошення ухвали за наслідком розгляду клопотань, суддя ОСОБА_4 не може розглядати дану кримінальну справу (не може брати участь у кримінальному провадженні) через упередженість до обвинуваченого ОСОБА_3 а також через порушення процесу ведення судового засідання.

Так, ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року у задоволенні клопотань обвинуваченому ОСОБА_3 було відмовлено, однак у резолютивній частині ухвали не зазначається, у задоволенні яких саме клопотань відмовлено.

В мотивувальній частині ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року фіксується лише подання клопотань ОСОБА_3 , при цьому не розкривається суть цих клопотань та аргументів, що зазначені в даних клопотаннях.

Обвинувачений зазначає, що на прикладі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року суддя ОСОБА_4 продемонстрував, яким буде майбутній вирок у справі, а саме: без викладення суті питань, що вирішуватимуться, без встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також без зазначення мотивів неврахування окремих доказів та без зазначення мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

Так суддя ОСОБА_4 встановив кілька презумпцій та таким самим висловив свою позицію, що унеможливлює у подальшому розгляд справи суддею.

Наприклад, що для встановлення обставин повернення обвинувального акту необхідно вдатись до дослідження матеріалів кримінального провадження, що на стадії підготовчого засідання є недопустимим. А відтак в задоволені клопотання ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокуророві слід відмовити.

Або, наприклад, що у матеріалах кримінального провадження міститься не оскаржена постанова керівника Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 13.10.2022 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, тому обвинувальний акт було звернено в межах продовжених строків.

Тобто, суд відмовився від здійснення правосуддя в цьому випадку, а саме: від оцінки постанови керівника Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 13.10.2022 тому, що для цього потрібно було оскаржити цю постанову у невідомо який спосіб.

Дану ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області було проголошено невідомо коли і як обвинувачений довідався пізніше ще й без фіксування технічними засобами, що є порушенням правил КПК України, і це все для того, щоб обвинувачений не знав коли саме, якого дня і, в якій годині була проголошена ухвала суду.

Протягом всього процесу за головуванням судді ОСОБА_4 у судових засіданнях суддя давав обвинуваченому зрозуміти, що йому потрібно визнати вину та помиритись із потерпілим, натякаючи, що в іншому випадку для нього може бути наслідком реальне застосування позбавлення волі.

Крім того, у своїй заяві обвинувачений вказав, що суддя ОСОБА_4 у судових засіданнях неодноразово висловлював у його сторону та сторону його захисника звернення, які не можуть бути нормою чи правилом та не передбачені КПК України як допустимі до учасників судового процесу.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву про розгляд питання про відвід судді ОСОБА_4 за його відсутності, вирішення якого залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку про можливість розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_4 за відсутності його захисника. Свою заяву про відвід ОСОБА_3 підтримав повністю, просив її задовільнити. При цьому також зазначив, що в ухвалі Іллінецького районного суду по даній справі від 11 грудня 2023 року, якою було призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, зазначено, що вона остаточна та оскарженню не підлягає. При цьому, в ухвалі Іллінецького районного суду також від 11 грудня 2023 року, якою винесено виправлення до вказаної ухвалу про призначення справи до судового розгляду, зазначено, що вона може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі на неї апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. На думку обвинуваченого, вказане не відповідає вимогам законодавства, оскільки, якщо оскарженню підлягає ухвала про виправлення описки, то й оскарженню має підлягати ухвала про призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував, щодо задоволення заяви про відвід так як вважає, що вона є безпідставною, суддею не порушено жодні норми кримінально-процесуального права.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , при цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 у судових засіданнях вів себе зухвало та всілякими способами намагається сприяти затягуванню розгляду справи судом.

Захисник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , зазначив, що згідно положень КПК України, головуючий у судовому засіданні, зокрема, керує ходом судового засідання, забезпечує здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження, вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку На думку адвоката ОСОБА_7 обставин, які б вказували на упереджене ставлення судді ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_3 чи на його поведінку, яка не відповідає вимогам законодавства, немає, заява про відвід головуючого є необгрунтованою та безпідставною, тому просив у її задоволенні відмовити.

Суд, розглянувши зазначену заяву про відвід судді, дослідивши додані до даної заяви матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. ч.1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У ст. 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що у контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів, слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31,«Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань щодо однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме, як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Отже, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Вивчивши та дослідивши матеріали провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що доводи заявника про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст.75 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду справи. Заявлений відвід є не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні об`єктивні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому варто зауважити, що прийняття суддею процесуального рішення по даному кримінальному провадженню не може розцінюватися як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватися судом вищої інстанції.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання обвинуваченого, викликають сумніви в упередженості судді ОСОБА_4 , вказує на те, що поданою заявою про відвід судді, обвинуваченим фактично оспорюються постановлені суддею ОСОБА_4 судові рішення та висловлюється певна незгода з його процесуальними рішеннями.

Незгода обвинуваченого з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обгрунтування сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, на переконання судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів в упередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження рішення судді.

Щодо думки обвинуваченого про те, що ухвали Іллінецького районного суду від 11 грудня 2023 року, постановлені під головуванням судді ОСОБА_4 про призначення судового розгляду у кримінальному провадженні та про виправлення описки в ухвалі про призначення судового розгляду у кримінальному провадженні протирічать одна одній в частині їх оскарження, суд вважає, що вона є безпідставною з наступних підстав.

Так, згідно ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні може бути оскаржена лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку. Ухвала про призначення кримінального провадження до судового розгляду оскарженню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 379 КПУ України, ухвала суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень підлягає апеляційному оскаржено.

Заявлений відвід фактично є виявом незгоди обвинуваченого з процесуальними рішеннями судді, оцінку якому не має повноважень надавати суддя під час розгляду заяви про відвід, суддя не вправі аналізувати мотиви прийняття суддею спірного рішення.

Таким чином, здобути будь-які докази упередженості судді ОСОБА_4 у розгляді справи під час судового засідання не виявилося за можливим.

Проаналізувавши зміст заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені ним обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені, а також не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України,

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2022 року №0000081 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: