Справа № 305/123/20 Провадження по справі 1-кп/305/51/24 ВИРОК
25.01.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працює, військовозобов`язаного, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним згідно з виконавчим листом Первомайського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2002 року №2-585 сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 28 жовтня 2002 року, умисно, у період з 28.10.2002 по досягнення дитиною повноліття, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів (аліментів), тобто тривалістю понад 17 років (з 28.10.2002 по 12.11.2019), продовжував ухилятися після неодноразового попередження - виклику 15.10.2019, 21.02.2018, 16.02.2017, 27.08.2013, 17.05.2012 працівниками Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та повідомлення про виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів та неодноразовому зверненні потерпілої до винної особи. Зокрема, із моменту призначення ОСОБА_5 сплати аліментів, останній до моменту настання сину ОСОБА_8 повноліття здійснив оплату аліментів лише чотири рази, а саме: у листопаді 2011 року сплатив 300 гривень, у квітні 2011 року - 300 гривень, у листопаді 2011 року - 300 гривень та травні 2012 року - 300 гривень. Внаслідок чого станом на листопад 2019 року допустив заборгованість на загальну суму 124961,59 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та пояснив, що йому було відомо про аліментні зобов`язання, які він порушив, коштів, які він заробляв тимчасовими підробітками, де заробляв десь 500 гривень у тиждень, на його думку, цих коштів було недостатньо, щоб утримувати сина, адже він постійного місця роботи та постійних заробітків не мав. Однак зараз, незважаючи на те, що його син уже дорослий і наразі перебуває на військовій службі, він їздив до нього й у них нормальні відносини. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння було вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення також підтверджується перевіреними в ході судового розгляду даного кримінального правопорушення письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування, які надані прокурором для приєднання до обвинувального акта. Зокрема, беззаперечно вказують на вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення:
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, складеного начальником СП Рахівського ВП ОСОБА_10 , де від ОСОБА_9 було прийнято повідомлення про те, що останні 10 років і більше не сплачує аліментів на утримання сина ОСОБА_8 й допустив заборгованість на суму близько 120000 гривень;
- заява ОСОБА_9 на ім`я начальника Рахівського відділу поліції, в якій остання просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, заборгованість по яких станом на 01.09.2019 становить 123169 гривень;
- розрахунок заборгованості, складений старшим державним виконавцем ОСОБА_11 , в якому відображено те, що ОСОБА_5 з часу присудження аліментів - березня 2010 року сплатив аліменти лише у жовтні 2010 - 3000 гривень, у березні 2011 - 300 гривень, у листопаді 2011 - 200 гривень і у травні 2012 року 300 гривень. Після цього жодного разу коштів на погашення заборгованості по аліментах не вносив, отже станом на листопад 2019 року заборгованість по аліментах склала суму 124961,59 гривні;
- постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2002, згідно з якою старший державний виконавець ОСОБА_12 відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-585 виданого 18.11.2002 Первомайським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 аліментів у розмірі 1/4 частини;
- виконавчий лист №2-585 від 18.11.2002, який був виданий місцевим Первомайським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 1971 року, уродженця с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області на користь ОСОБА_13 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 28.10.2002 і до повноліття дитини, але не менш ніж 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Цей виконавчий лист підлягає до негайного виконання;
- попередження від 22.05.2012, де ОСОБА_5 підтвердив особисто про те, що йому роз`яснено про наслідки ухилення від сплати аліментів, що передбачені ст. 164 Кримінального кодексу України;
- постанови державного виконавця від 06.02.2019, згідно з якими у ОСОБА_5 утворилася заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_14 за період з 28.10.2002 по 01.01.2019 в сумі 105832,84 гривні, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тому було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також тимчасове обмеження у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами;
- акт державного виконавця від 12.07.2017, який був складений за місцем проживання ОСОБА_5 , у АДРЕСА_1 , де під час виходу державним виконавцем не встановлено майна, на яке б могло було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості по аліментах;
- пояснення ОСОБА_5 державному виконавцю Рахівського РВДВС ОСОБА_15 , від 22.02.2012 та 24.10.2008, в яких ОСОБА_5 підтвердив про те, що йому відомо про заборгованість по аліментам.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, і оцінені судом докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Згідно зі ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є те, що він що він раніше не судимий, на спеціальному обліку у лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, працездатний, не має жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, має постійне місце реєстрації та мешкання, розлучений, на утриманні осіб не має, тривалий час ніде не працює та не зареєстрований у центрі зайнятості в пошуках роботи, за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно з досудовою доповіддю, складеною органом пробації, ОСОБА_5 має середню оцінку ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, тому орган пробації з урахуванням інформації на обвинуваченого вважає, що його виправлення без позбавлення волі на певний строк є можливе, не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі й окремих громадян.
Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає його щире каяття у вчиненому, адже він під час судового розгляду проявив каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
За сукупності вище наведених обставин, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, яке на даний час належить до категорії проступків, форму й ступінь вини обвинуваченого, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, його щире каяття та готовності нести відповідальність за вчинене, тому суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді громадських робіт, що передбачено санкцією статті, за якою він обвинувачується. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374, 615 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання - 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1