Справа № 646/6389/23
№ провадження 1-кп/646/673/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000849 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

На розгляді в Червонозаводському районному суді м.Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000849 від 05.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони подано письмове клопотання в якому прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості здійснення обвинуваченим спроб: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, просив суд продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60днів.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду приходить на наступного.

Згідно з ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачені розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвалою 26 вересня 2023 року слідчим суддею Ленінського районного суду міста Харкова стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 24 листопада 2023 року.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, вчинене в умовах воєнного стану, судом враховані дані щодо особи обвинуваченого, який проживає на території м.Харкова, у зв`язку із чим може змінити своє місце проживання, не повідомляючи про це суд, крім того ОСОБА_5 є військовослужбовцем та несе службу в районі, де тривають бойові дії, місцезнаходження військової частини, в якій він несе військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації, у зв`язку з чим може спробувати переховуватися від суду, тому що суворість покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, у тому числі й правову позицію, викладену в рішенні у справі «Харченко проти України», щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим, стороною захисту, не доведено, що ризики, які слугували підставою для застосування слідчим суддею до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися або ж втратили своєю актуальність.

Обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан його здоров`я, його репутацію, майновий стан.

Враховуючи наявність існування ризиків, які послугували підставами застосування відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання його під вартою, а також оцінюючи сукупність вище перелічених обставин, суд вважає, що за час тримання обвинуваченого під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому продовжує застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Під час розгляду клопотання судом враховані положення, закріплені в ч.8 ст. 176 КПК України, згідно яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч. 1 ст. 176 КК України, тобто тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177,178, 314,376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21.01.2024 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 24 листопада 2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1