Справа №478/1360/23 пров. №1-в/478/304/2023
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
10 листопада 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсохуватець Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, засудженого:
1) 31.07.2012 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 1 рік;
2) 14.05.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць з конфіскацією майна. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, а саме на виправні роботи на строк 1 рік 11 місяців і 19 днів, з відрахуванням на користь держави із суми заробітку 20%;
3) 15.04.2019 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 8 місяців. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2022 року замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на 4 роки 3 місяці і 07 днів, початок строку: 25.11.2022 року; кінець строку: 06.12.2026 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
31 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання зазначив про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання встановлений режим утримання не порушував, за що має ряд заохочень, мав одне стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку, з дня винесення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2022 року про заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на 4 роки 3 місяці і 07 днів минув один рік, тому до останнього, відповідно до вимог ч.8 ст.154 КВК України, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі. Посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 доводи викладенні в клопотанні підтримали, просили його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» ОСОБА_4 в судовому засіданні посилаючись на те, що застосування до засудженого ОСОБА_5 вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України можливо лише після відбуття ним не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, вважає клопотання передчасним, тому просив відмовити в його задоволенні.
На думку прокурора клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає, оскільки подане передчасно.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до якої, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання на більш м`який можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактичне відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.121, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 8 місяців.

Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії тяжкого злочину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2022 року замінено ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 року, більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на 4 роки 3 місяці і 7 днів.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13.12.2022 року зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк покарання у виді обмеження волі час слідування засудженого під вартою до виправного центру з 12.10.2022 року по 25.11.2022 року, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Початок строку відбування покарання: 25.11.2022 року; кінець строку: 06.12.2026 року.

Станом на 10.11.2023 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 11 місяців 16 днів, не відбутий строк покарання складає 3 роки 26 днів.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 та довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 09.11.2023 року, останній відбуваючи покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 25.11.2022 року має - 3 заохочення: подяка (20.04.2023 року) (арк.особ.спр.151); подяка (31.07.2023 року) (арк.особ.спр.161); подяка (07.11.2023 року) (а.с.42), стягнень не мав.

Відповідно до характеристики від 09.11.2023 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 прибувши 25.11.2022 року до дільниці обмеження волі при ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» офіційно працевлаштований до ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№93)». Приймає активну участь у житті відділення, відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, зо що має заохочення, стягнень не має. Встановлений режим утримання не порушує, не потребує постійного контролю зі сторони адміністрації, дотримується режиму утримання. У скоєному злочині розкаюється, визначену судом міру покарання вважає суровою, але справедливою. У відносинах з представниками адміністрації завжди ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На профілактичному обліку не перебуває. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Загальноосвітній рівень підвищує, на заходи виховного впливу реагує, робить для себе правильні висновки. У колективі засуджених спритний, добрий, неконфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Зв`язки з родичами підтримує шляхом телефонних розмов, отримання посилок та передач. Зовні завжди охайний, вимог санітарії та гігієни дотримується без контролю з боку представників адміністрації, утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку. Після звільнення має намір повернутися за місцем проживання (а.с.41).

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.81 КК України.

Згідно п.11 зазначеної Постанови, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Враховуючи заміну засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, застосування до нього вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України можливо лише після відбуття не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, що становить - 2 роки 10 місяців і 4 дні.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, невідбув 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1