Справа № 456/3780/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/995/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2022 року та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді п`ять років і один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, 07.06.2023 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_6 перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», який належить ТзОВ TBK «Львівхолод», що за адресою: вул. Шевченка, 91, м. Стрий Львівської області, де побачив торгові стелажі з алкогольними напоями, та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Надалі ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгових стелажів магазину «Рукавичка» одну пляшку лікеру «Jack Daniels» об`ємом 0,7 л, вартістю 799,57 гривень (без ПДВ), яку заховав під куртку, в яку був одягнений та, утримуючи при собі викрадений товар, не розплатившись за нього на касі, вийшов з приміщення магазину, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду потерпілому ТзОВ TBK «Львівхолод» на загальну суму 799,57 гривень (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

На цей вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій покликається на несправедливість вироку у частині призначеного покарання, з яким обвинувачений не погоджується. Вказує, що суд першої інстанції не врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди, вважає, що вартість викраденого ним майне не є співмірною з призначеним покаранням.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не прибув та про причини неявки не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою від 13.11.2023 року, а отже у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, з огляду на безпідставність такої, та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

Перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 у частині призначеного йому покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Колегією суддів встановлено, що призначене ОСОБА_6 у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання місцевим судом враховано, характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу винного, який раніше судимий, його щире каяття у вчиненому та активне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні кримінальних правопорушень.

Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, зокрема, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі та у відповідності до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два року, однак висновків для себе не зробив, не бажає ставати на шлях виправлення та вчинив нове кримінальне правопорушення з корисливим мотивом під час іспитового строку, визначеного попереднім вироком.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у мінімальному розмірі, що встановлений у санкції цієї статті, та на підставі ст.71 КК України приєднав мінімально можливу за цих обставин частину невідбутого покарання, призначеного попереднім вироком у вигляді одного місяця позбавлення волі, при цьому враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 а також обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, такі висновки місцевого суду з урахуванням обставин цього кримінального провадження відповідають принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

За наслідками апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили, що призначене ОСОБА_6 покарання є занадто суворим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, оскільки не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, зокрема у частині призначеного обвинуваченому покарання.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: