Провадження № 1-кп/727/524/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0001198 від 18.02.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що солдат ОСОБА_3 є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Натомість, солдат ОСОБА_3 , 18.12.2023 близько 16.00 год. всупереч вимогам вищевказаного законодавства, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам ст.2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи поблизу вулиці Корсунська у м. Чернівці знайшов поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,3280 г, після чого помістив в задню кишеню своїх штанів, усвідомлюючи, що знайдена ним речовина є психотропною, зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, чим діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,3280 г, розмір якої становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених у Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 до 16.15 год. 18.12.2023.

Того ж дня, солдат ОСОБА_3 близько 16.15 год., перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Корсунська, 6, під час проведення поверхневої перевірки співробітниками поліції згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», добровільно надав співробітникам поліції раніше знайдений поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,3280 г, який зберігав в задній кишені своїх штанів.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акта за його відсутності та відсутності його захисника ОСОБА_5 , відповідно до ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №0001198 від 18.02.2023 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

Відповідно до змісту ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений перебуває на військовій службі у ЗСУ, суспільну небезпечність незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, зважаючи на те, що призначення покарання у виді штрафу у даному випадку представляє собою реальну міру покарання, яка може бути звернена у період дії воєнного стану на потреби Збройних Сил України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст.50 КК України.

Таке покарання, є спів мірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 124, 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: PVP масою 0,3280 г після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1514 (тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1