Справа № 141/963/18
Провадження №11-кп/801/1298/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000128, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.10.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка Теплицького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 296КК України. В цій частині вирок не оскаржується.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24 на 25 серпня 2017 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом їздили на мотоциклі марки «Yamaha Fazer» із номером рами НОМЕР_1 , синього кольору, без номерного знаку та державної реєстрації, по населених пунктах Оратівського району Вінницької області для власної розваги.

Так, 25.08.2017 приблизно о 06 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 на мотоциклі марки «Yamaha Fazer» із номером рами НОМЕР_1 , синього кольору, без номерного знаку та державної реєстрації, за кермом якого перебував ОСОБА_8 , їхали по вул. Весела, с. Чернявка, Оратівського району Вінницької області.

Проїжджаючи близько 06 години 10 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) повз територію домогосподарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , помітили громадянина ОСОБА_9 , який виходив із будинку на подвір`я та у них винник безпричинний злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно, не знімаючи мотоциклетних шоломів, безпричинно, діючи з хуліганських спонукань, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, діючи наполегливо, з особливою зухвалістю, прагнучи самовиразитися таким чином у зухвальстві, неповазі до суспільства, заздалегідь погодивши між собою застосування травматичного пістолета, увійшли на територію домогосподарства, де біля вхідних дверей будинку ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_9 та наніс останньому удари правою та лівою рукою в область грудей та обличчя, після чого ОСОБА_7 здійснив три постріли з травматичного пістолету у напрямку ОСОБА_9 та одним із пострілів поцілив у лівий променево-зап`ясний суглоб ОСОБА_9 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу.

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 вибігли із вказаного домогосподарства на вулицю, сіли на мотоцикл, на якому приїхали та розпочали рухатись у напрямку с. Плисків Погребищенського р-ну Вінницької області, де у вказаному населеному пункті на ділянці вулиці Тітова не впорались із керуванням мотоциклу та здійснили дорожньо-транспортну пригоду у виді падіння із мотоциклу, пошкодивши його. Після чого, вказані особи зрозумівши, що транспортний засіб зламаний, залишили місце ДТП та втекли у невідомому напрямку.

Відповідно до висновку експерта № 382 від 11.09.2017 гільзи, які були вилучені під час огляду з території домогосподарства по АДРЕСА_2 , відстріляні з одного екземпляру зброї, могли бути стріляні з пістолету ZORAKI-MOD. 914 або інших пістолетів калібру 9 мм. P.A.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №154 від 30.08.2017 у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці обличчя справа, синців в ділянці носа, шиї, лівого плеча, саден в ділянці носа, грудної клітки; рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу.

Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синців та саден, могли виникнути від дії тупого(их) предмета(ів) або співудару об нього(их) можливо в термін та при обставинах, на які вказує особа, яка проходила експертизу, та відносяться до категорії легкого ступеню важкості тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад.

Не виключається можливість, що тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу могло утворитись внаслідок дії тупого твердого предмета, який мав обмежену діючу поверхню, яким могла бути і куля випущена із травматичної зброї. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї групою осіб.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок, вказати про засудження його до покарання у виді позбавлення волі на три роки, з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік. Обвинувачений вказує на суворість призначеного йому покарання. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він є фізичною особою - підприємцем і безпідставно зазначено, що він офіційно не працевлаштований, він має постійне місце роботи та заробіток, повністю відшкодував завдані збитки потерпілому, надав матеріальну допомогу на лікування, з моменту вчинення злочину, а саме з 2017 року, до кримінальної відповідальності не притягувався. Також посилається на дані, які позитивно характеризують його та враховані судом, що свідчить про наявність підстав для пом`якшення покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого, який просив зменшити іспитовий строк до одного року, прокурора, який не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченого підлягають задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 296 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

Доводи обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції не в повному обсязі враховано дані, які характеризують його особу.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні покарання ОСОБА_7 суд врахував тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, просив вибачення у потерпілого, надавав матеріальну допомогу потерпілому для лікування, його щире каяття, яке визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих обставин.

Зазначаючи про відсутність офіційного працевлаштування в обвинуваченого, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, тобто має постійне місце роботи, заробіток, сплачує податки.

Обвинувачений ОСОБА_7 є засновником Благодійної організації «Благодійний фонд «Ефективна допомога», займається волонтерською діяльністю активно допомагає Збройним Силам України, має подяку від командира 14 Бригади оперативного призначення» Червона калина» імені Івана Богуна Національної гвардії України.

З часу вчинення вказаного злочину обвинувачений ОСОБА_7 не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою, яка раніше не судима, щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив неправомірний характер своїх дій та зобов`язався в подальшому не порушувати закон.

Потерпілий ОСОБА_9 подав заяву про відсутність претензій до обвинувачених та просив їх суворо не карати.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе зменшити встановлений судом першої інстанції іспитовий термін до одного року, адже вважає, що він буде достатнім для досягнення мети покарання.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.10.2023 щодо ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3