печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 28.08.2023, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Оскільки заявник відомостей, що дані за заявою від 08.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

З метою забезпечення участі заявника в судовому засіданні, розгляд провадження призначався в режимі відеоконференції, проте встановити зв`язок не виявилось за можливе.

Представник Державного бюро розслідування у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що листом Державного бюро розслідування від 19.07.2023 заяву ОСОБА_3 від 08.06.2023 направлено за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Відтак, заявник оскардує бездіяльність Державного бюро розслідування щодо не внесення відомостей.

Проте, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Окрім цього, відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також, частиною 2 статті 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За нормами КПК України вбачається, що для оформлення певного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, яке може бути оскаржена відповідно до положень ст. 303 КПК України необхідне безпосереднє звернення особи. Тобто, особа, яка вважає, що її права, свободи чи законні інтереси порушені, самостійно у визначений нею спосіб звертається до відповідно органу з письмовим звернення, заявою, тощо.

Так, з наданих матеріалів суду, слідчий суддя вбачає, що в матеріалах скарги відсутня заява про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості дослідити заяву про вчинення кримінального правопорушення, та перевірити на наявність достатніх обставин чи відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, варто зазначити, що виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Також, заява ОСОБА_3 була направлена для перевірки до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про результати розгляду заявника має бути повідомлено.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1