Провадження №1-кп/522/2850/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 від 08.07.2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на зберігання вибухових пристроїв, заволодів бойовою ручною осколковою гранатою Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, та достовірно знаючи, що дана граната є вибуховим пристроєм, який виключений із вільного обігу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, забрав її собі, обернувши її у своє володіння тим самим незаконно придбав, після чого без передбаченого на те законом дозволу розпочав незаконно її зберігати при собі, з метою подальшого збуту, маючи при цьому достатньо часу для добровільної здачі органам влади у встановленому законом порядку.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут вибухових пристроїв, ОСОБА_3 підшукав особу, якій мав на меті збути бойову ручну осколкову гранату Ф-1, попередньо обумовивши із нею дату, час, та місце передачі, а також суму грошової винагороди у розмірі 1500 грн.

В подальшому, 15 липня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на зберігання, носіння, та збут вибухових пристроїв, діючи з корисливих мотивів, взяв вищевказану бойову ручну осколкову гранату Ф-1, помістивши її до полімерного пакету чорного кольору, транспортував на територію дендропарку «Парк Перемоги» за адресою: місто Одеса, п-т Шевченка, 14, яку при особистій зустрічі передав із рук в руки ОСОБА_6 , тим самим незаконно збув вибуховий пристрій, а саме: бойову ручну осколкову гранату Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, отримавши від ОСОБА_6 грошову винагороду у розмірі 1500 грн.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками носіння, зберігання, придбання, збут вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Він підтвердив наявність фактів, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що маючи прямий умисел на зберігання вибухових пристроїв, заволодів бойовою ручною осколковою гранатою Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, та достовірно знаючи, що дана граната є вибуховим пристроєм, який виключений із вільного обігу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, забрав її собі, обернувши її у своє володіння тим самим незаконно придбав, після чого без передбаченого на те законом дозволу розпочав незаконно її зберігати при собі, з метою подальшого збуту, маючи при цьому достатньо часу для добровільної здачі органам влади у встановленому законом порядку.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на збут вибухових пристроїв, ОСОБА_3 підшукав особу, якій мав на меті збути бойову ручну осколкову гранату Ф-1, попередньо обумовивши із нею дату, час, та місце передачі, а також суму грошової винагороди у розмірі 1500 грн.

В подальшому, 15 липня 2023 року, близько 15 години, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на зберігання, носіння, та збут вибухових пристроїв, діючи з корисливих мотивів, взяв вищевказану бойову ручну осколкову гранату Ф-1, помістивши її до полімерного пакету чорного кольору, транспортував на територію дендропарку «Парк Перемоги» за адресою: місто Одеса, п-т Шевченка, 14, яку при особистій зустрічі передав із рук в руки ОСОБА_6 , тим самим незаконно збув вибуховий пристрій, а саме: бойову ручну осколкову гранату Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, отримавши від ОСОБА_6 грошову винагороду у розмірі 1500 грн.

Обвинувачений щиро розкаявся, запевнив суд, що більше не вчинятиме злочинів та просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, збут вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Судом в порядку вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, окрім характеризуючих матеріалів, наданих прокурором.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наданих у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши пояснення й щире каяття ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно нього.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зі всіма кваліфікуючими ознаками.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових правопорушень,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням статей 75 та 76 КК України. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також надасть підстави для його майбутньої соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільні позови відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню складає 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень за експертизу «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» вартість якої згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи від 10.08.2023 №СЕ-19/116-23/12085-ВТХ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену експертизу «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2023 року на грошові кошти у сумі 1 500,00 гривень (три банкноти номіналом по 500 гривень: 1) ФБ4762326; 2) ЗЗ0552058; 3)ЗД8652465), вилучені 15.07.2023 р. в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , та поміщені до сейф-пакету WAR1110209 - скасувати.

Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2023 року на одну бойову ручну осколкову гранату Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, яку поміщено до сейф-пакету АВ2018177 та корпус від гранати, який поміщено до сейф-пакету АВ2018176, видані ОСОБА_6 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 115 скасувати.

Речові докази по справі:

- грошові кошти у сумі 1 500 гривень (три банкноти номіналом по 500 гривень: 1) ФБ4762326; 2) ЗЗ0552058; 3) ЗД8652465) повернути до Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- одну бойову ручну осколкову гранату Ф-1, без видимого маркування на корпусі гранати, пофарбованого у чорний колір і залишками фарби темно-зеленого кольору, із запалом типу «УЗРГМ 2» без видимого таврування на важелі запалу, яку поміщено до сейф-пакету АВ2018177, та корпус від гранати, який поміщено до сейф-пакету АВ2018176 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1