Провадження № 1-кс/344/7462/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків в рамках кримінального провадження № 0000026 від 24.05.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що біологічний батько ОСОБА_5 вчинив дії, які виразились у вчиненні розпусних дій щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 підозрюєтьсяу сексуальному насильстві,тобто у вчиненні будь-яких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, та вчинено повторно щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 153 КК України.

У сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153 КК України.

27.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.156, ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153 КК України.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні ряду молекулярно-генетичних експертиз, з метою порівняння біологічних взірців. Для проведення вказаних експертних досліджень необхідно отримати, біологічні взірці ОСОБА_5

11 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознайомившись з постановою, про отримання біологічних зразків у присутності понятих відмовився добровільно надати біологічні зразки, а саме взірці букального епітелію для проведення експертиз по вказаному кримінальному провадженню.

Слідчим зазначається, що для забезпечення повного швидкого та неупередженого досудового розслідування потрібно провести ряд судово-молекулярних експертиз, а підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився добровільно надавати свої біологічні зразки, а саме взірці букального епітелію, для проведення експертиз, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 та його адвокат в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_5 та його адвоката дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 2 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст.28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканність - найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом ( ст. 29 Конституції України).

Крім того, згідно з ч.1 ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Тобто, аналіз даного положення закону вказує на те, що відібрання зразків для проведення експертизи можливе лише після її призначення.

В той же час, ні до матеріалів клопотання ні в судовому засіданні не долучено доказів того, що станом на час звернення до суду із даним клопотанням слідчим у рамках кримінального провадження № 0000026 від 24.05.2023 призначена експертиза для проведення якої виникла необхідність отримання біологічних взірців ОСОБА_5 .

Відомості про букальний епітелій є біологічними зразками, а відтак є персональними даними фізичної особи, що знаходяться у її володінні.

Відповідно до ч.3 ст 245 КК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слідчий суддя виходить з того, що дана категорія справ розглядається за правилами ст.ст. 160-167 ЦПК України, які регламентують розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.

Зазначеними нормами процесуального права, зокрема, приписами ст. 160 КПК України визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи зокрема перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності із іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку із яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (в даному випадку відібрання біологічних зразків).

Не доведення цих обставин є прямою підставою для відмови в задоволенні відповідного клопотання.

Слід зазначити, що положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів.

Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Біологічні зразки у ОСОБА_5 сторона обвинувачення бажає вилучити з метою отримання ДНК профіля.

Однак, за таких обставин, примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе та близьких родичів має будь-яка особа. Враховуючи прецедентну практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Яллох проти Германії» (№ 5481/00), суд вважає, що біологічні зразки в особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Оскільки жодних експертиз станом на час звернення до суду із даним клопотання не призначено, та недоведено необхідності їх вилучення, а тому слідчий суддя враховуючи, що примус є єдиним можливим засобом, що унеможливлює надання оцінки обставинам на які наголошує практика Європейського суду з прав людини та з урахуванням зазначеної практики, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 242-244 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про примусове відібрання біологічних зразків - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1