пр. 1-кп/336/1138/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(НА ПІДСТАВІ УГОДИ ПРО ВИЗНАННЯ ВИНУВАТОСТІ)

19 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воздвиженка Гуляйпільского району Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою (10 класів), одруженого, що працює водієм в товаристві з обмеженою відповідальністю «Юністар», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

укладену 30 листопада 2023 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , про визнання останнім винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений за невстановлених досудовим слідством обставин придбав обріз, виготовлений саморобним способом шляхом скорочення стволів до залишкової довжини 368 мм та видалення прикладу двохствольної гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-Б» 16 калібру, заводський номер НОМЕР_1 , виробництва Тульського збройного заводу (СРСР 1952р.), який зберігав за місцем свого проживання - в садибі за адресою: АДРЕСА_1 , до його виявлення та вилучення під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді, що проводився в означеному місці з 06 години 57 хвилин по 08 годину 37 хвилин 11 жовтня 2023 року.

30 листопада 2023 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 укладено угоду з підозрюваним ОСОБА_4 про визнання останнім винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якої:

- підозрюваний беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті та в цій угоді, щиро кається і обіцяє сприяти розкриттю злочину;

- підозрюваний в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронним органам про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, між сторонами угоди не відбувалося;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України тривалістю в один рік.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Законом про кримінальну відповідальність.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє:

- що він має право на судовий розгляді, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про допит свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також зміст обов`язків, які приймає на себе одночасно із звільненням від відбування покарання з випробування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання, придбання, без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених правил закону при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вперше вчинив злочини, що є не тяжкими в розумінні ст. 12 КК України.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, а органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, задовільні відомості про особу винуватого, який не має судимостей, працевлаштований, відсутність у нього хворобливих звичок, що становлять небезпеку для суспільства, дають підстави для призначення покарання, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення, визначеного угодою про визнання винуватості, без застосування найбільш суворого заходу відповідальності, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, якими є не лише кара, а й виправлення винного.

З описаних міркувань виходить суд, визнаючи прийнятним рішення сторін про можливість звільнення винного від відбуваня покарання з випробуванням, та встановлює іспитовий строк мінімальною тривалістю, передбаченою Загальною частиною Закону України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати з проведення експертиз у відповідності до правил ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх у доход держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України, укладену 30 листопада 2023 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази обріз, виготовлений саморобним способом, заводський номер 24367, виробництва Тульського збройового завод (СРСР 1952р)., мисливський патрон 16 калібру, що зберігаються в камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 у доход держави процесуальні витрати з проведення експертиз у сумі 3346 грн. 00 коп. (1434,00 грн. + 1912,00 грн.).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1