Справа № 275/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника органу пробації - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів подання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 28.03.2023 вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 з посиланням на те, що засуджений перебуває на обліку сектора з 04.05.2023 та допустив порушення своїх обов`язків. Так, ОСОБА_5 під час іспитового строку 10 разів притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, після оголошення попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення на відбування покарання не з`явився на виклик до сектора.

У судовому засіданні начальник Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області підтримав подання, просив його задовольнити з підстав вказаних в ньому.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання, просив відмовити в його задоволенні.

Прокурор Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні подання в зв`язку з малозначністю допущених порушень та поважністю причин неявки засудженого на реєстрацію.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи № 14/2023 щодо засудженого, суд дійшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.03.2023 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 12.05.2023 під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання.

Згідно матеріалів особової справи та пояснень учасників, окрім однієї неявки 02.01.2024 засуджений як до цього так і після свої обов`язки по явці до органу пробації виконував, а причини неявки на реєстрацію, наведені засудженим, суд вважає поважними, так як засудженим надано підтвердження свого захворювання в той період.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності, то суд зауважує, що правопорушення, вчинені засудженим, стосуються разових порушень ПДР України при керуванні транспортним засобом 24.04.2023 та іншого правопорушення від 30.04.2023, після чого до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 не притягувався.

Тому неявка для реєстрації та разові притягнення до адміністративної відповідальності самі по собі не свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення чи умисно не виконує вирок суду, допущені ним порушення суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого під час розгляду подання в суді - як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір його подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого на відбування покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин, суд вважає, що подання та матеріали особової справи відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо його злісного ухилення від виконання покладених судом зобов`язань.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання не доведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Оскільки іспитовий строк, на який засудженого було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, то особова справа підлягає поверненню до Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537-539 КПК України , суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Житомирського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання щодо засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Матеріали особової справи щодо ОСОБА_5 - повернути до органу пробації.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1