Провадження № 1-кп/752/2279/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0001330 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, пенсіонер, одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:

В ході досудового розслідуванням у формі дізнання встановлено, що 13.10.2023 приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, зайшов в приміщення супермаркету «Велмарт» що розташований за адресою: м. Київ пр. Голосіївський, 58А. Перебуваючи в приміщенні вищевказаного супермаркету, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, цього ж дня, ОСОБА_3 приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи біля касової зони вищевказаного супермаркету, на запитання касира ОСОБА_4 хто є власником мобільного телефону марки «іPhone», моделі «12 Рrо Мах 512 Gb.» вартістю 28333,33 грн., який вона виявила на касовій зоні, ОСОБА_3 ввівши в оману останню, повідомив що це його мобільний телефон. Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_3 підійшов до касової зони, взяв до рук вказаний мобільний телефон та направився на вихід з супермаркету «Велмарт». В подальшому, виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідне, досягнувши бажаного результату, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 28333,33 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_6 склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин. Просив призначити покарання у виді штрафу.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; данні про особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонер, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає у відповідності до ст. 66 КК України щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання в межах санкції статті суд враховує, що такі види покарання як громадські роботи, виправні роботи та обмеження волі не можуть бути застосовані до ОСОБА_3 , оскільки він досяг пенсійного віку. Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 190 КК України. Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100,124 КПК України.

Керуючись ст.370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази: диск, що приєднаний до матеріалів справи - залишити в матеріалах справи; мобільний телефон «іPhone», моделі «12 Рrо Мах 512 Gb.», що повернутий потерпілій ОСОБА_5 - залишити їй за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн. на залучення експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1