Справа № 308/886/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвокат ОСОБА_3 ,

представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скаргу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подану його представником - адвокатом ОСОБА_6 у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить постановити ухвалу про визнаня затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 09 січня 2024 року, незаконним та зобов`язання звільнити з незаконного утримання.

Скарга мотивована тим, що 09 січня 2024 року близько другої половини дня громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зателефонував своєму адвокату ОСОБА_7 та повідомив про те, що його незаконно утримують проти його волі в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також повідомив про те, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняють відносно нього психологічний тиск за адресою: АДРЕСА_1 і до цього часу його утримують проти його волі. Про вищевказаний факт адвокат декілька разів повідомляв на лінію "102" 10-го та 11-го січня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 12 січня 2024 року постановлено відкрити провадження за скаргою та призначити її до розгляду у судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на 18 год. 00 хв. 12 січня 2024 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно доставити ОСОБА_5 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для участі в судовому засіданні.

Ухвала слідчого судді від 12 січня 2024 року в частині негайного доставлення ОСОБА_5 у судове засідання на вказані в ній місце, час та дату не виконана, ОСОБА_8 в судове засідання не доставлений.

ІНФОРМАЦІЯ_3 подано письмові заперечення за № 934 від 12.01.2024, згідно з якими скарга адвоката ОСОБА_6 є необгрунтованою з огляду на те, що громадянин ОСОБА_5 не затримувався даною установою, не позбавлений свободи та не утримується в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ОСОБА_5 є військовослужбовцем, так як, згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині ) № 9 від 10.01.2024, солдата ОСОБА_5 призначено стрільцем-помічником гранатометника третього

відділення першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10 січня 2024 року.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити. Повідомив, що ОСОБА_5 працює водієм та розвозить хліб. Дев`ятого січня 2024 року о 09 год. 00 хв. після того як автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_5 , був зупинений патрульними в смт. Середнє, до нього підійшли працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 та запропонували з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що ОСОБА_5 попросив вручити йому повістку у встановленому порядку. Однак, працівник РТЦК та СП сів за кермо автомобіля та силоміць доставив його до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де він знаходиться по теперішній час. Зазначив, що ОСОБА_5 жодної повістки не отримував, лікарську комісію не проходив, можливості поспілкуватися з дружиною та адвокатом йому не дають. На теперішній час ОСОБА_5 продовжують проти його волі утримувати в ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_5 особисто з власного телефону телефонував на лінію "102" із заявою про незаконне позбавлення його свободи. Крім того, із повідомленнями та заявами про вчинення кримінального правопорушення вони звернулися до ДБР, СБУ, Національної поліції України. Станом на 12.01.2024 рішення за вказаними заявами немає. Окрім цього, захисник ОСОБА_5 додав, що, станом на час подання скарги, він спілкувався з ОСОБА_5 , який повідомив йому про те, що він знаходиться в м. Ужгороді в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечив щодо задоволення скарги з мотивів її безпідставності та необгрунтованості. Пояснив, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не затримували та не утримують ОСОБА_5 . ОСОБА_5 є військовослужбовцем. Працівники центру діяли виключно в межах наданих їм повноважень. Звернув увагу на те, що скарга зареєстрована 12 січня 2024 року, а наказ про зарахування та призначення солдата ОСОБА_5 на посаду стрільця-помічника гранатометника третього відідлення першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 виданий 10.01.2024. Зауважив, що 11-го та 12-го січня 2024 року ОСОБА_5 проходить службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додав, що жодного доказу на підтвердження обставин скарги заявником чи адвокатом не надано.

Заслухавши представника заявника, представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Таким чином, обов`язок доказування правових підстав для позбавлення особи свободи,

покладається на орган державної влади, щодо якого отримано повідомлення, яке створює обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення.

Слідчим суддею, на виконання вимог ч. 2 ст. 206 КПК України, було постановлено ухвалу, якою зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно доставити ОСОБА_5 у судове засідання у призначені дату, час та місце. Зазначена ухвала була доведена до відома ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить безпосередня присутність представника центру в судовому засіданні. Однак, судове рішення не було виконане, особа ОСОБА_5 в судове засідання доставлена не була, що позбавило слідчого суддю можливості безпосередньо заслухати його пояснення з приводу поданої скарги.

На підтвердження обставин, зазначених у скарзі, представник заявника надав наступні докази:

1. Талон-повідомлення єдиного обліку № 608 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо скарги на працівників РТЦК. Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції" Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

2. Талон-повідомлення єдиного обліку № 635 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо скарги на працівників СОГ Ужгородського РУП. Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції" Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за № 635.

3. Талон-повідомлення єдиного обліку № 677 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо скарги на працівників РТЦК та СП. Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції" Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за № 677.

4. Талон-повідомлення єдиного обліку № 614 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо скарги на працівників РТЦК та СП Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції" Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за № 614.

5. Талон-повідомлення єдиного обліку № 599 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо скарги на працівників РТЦК та СП Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції" Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за № 599.

6. Письмове пояснення, відібране слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від адвоката заявника ОСОБА_6 , в якому зафіксовані відомості про фактичні обставини подій, описаних у скарзі.

7. Протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 11.01.2024 у якому зафіксовані фактичні дані щодо обставин, повідомлених представником заявника у скарзі.

8. Талон-повідомлення єдиного обліку № 634 від 11.01.2024 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію щодо незаконного затримання ОСОБА_5 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даним документом, відомості за скаргою зареєстровано в ІТС "Інформаційний портал Національної поліції"

Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за № 634.

На спростування зазначених обставин, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 надав витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9 від 10.01.2024, згідно з яким відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" № 69/2022, мобілізаційної Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 за № 32/321/501/15т, військовозобов`язаного оперативного резерву та запасу солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначено стрільцем-помічником гранатометника третього відідлення першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , наказано вважати його таким, що з 10 січня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У ст. 5 Єройпейської конвенції з прав людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "с" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є

незаконним.

Згідно з ст. 1 Конституції України, Україна є правова держава.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Разом з цим, згідно з ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

У ході розгляду скарги, на підставі належно оцінених доказів, які не викликають сумніву у їх правдивості та послідовності, слідчим суддею встановлено що громадянин України ОСОБА_5 всупереч його волі змушений залишатися в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про даний факт також свідчить недоставлення останнього до слідчого судді для дачі пояснень по суті скарги, пояснення представника заявника, дані в судовому засіданні.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході розгляду скарги наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_5 свободи та утримання в приміщенні центру не довів, будь-яких заходів щодо доставки даної особи до приміщення суду не вжив.

У ході розгляду скарги ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано жодних відомостей про наявність правових підстав для затримання даного громадянина 09.01.2024, розгляду стосовно даного громадянина справи про адміністративне правопорушення, кримінального провадження, наявність підстав для адміністративного затримання, чи затримання особи у порядку ст. 206 КПК України, вручення даній особі повістки у встановленому законом

порядку, інших законних та передбачених законом підстав для утримання ОСОБА_5 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, пунктом 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме його третім абзацом, визначено, що Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відомостей про адміністративне затримання ОСОБА_5 працівниками Національної поліції та доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_1 не здобуто. Жодного протоколу чи будя-якого іншого доказу на підтвердження такого затримання не надано.

Водночас, заперечення представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зводяться до того, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, а отже не є затриманим, слідчий суддя до уваги не бере, з огляду на таке.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Разом з цим, порушення даного обов`язку тягне за собою відповідальність, встановлену законами України, зокрема, Кримінальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, дисциплінарними статутами.

При цьому, військовослужбовцем, згідно з п. 9 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" є особи, які проходять військову службу.

Факт проходження військової служби не обмежує громадянина у здійсненні його прав та свобод, в тому числі визначених Конституцією України, зокрема, особа не може бути примушеною перебувати у приміщенні РТЦК та СП, чи в будь-якому іншому місці, всупереч волі та бажанню, бути обмеженим у свободі пересування, вчиненні певних дій, які не суперечать закону.

У разі, якщо дії військовослужбовця суперечать закону та містять ознаки адміністративного чи дисциплінарного проступку, чи кримінального правопорушення, притягнення особи до відповідальності за такі порушення повинне здійснюватись у встановленому законом порядку та за наявності для цього передбачених законом підстав.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не доведено наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_5 свободи, слідчим суддею у ході розгляду скарги наявність таких не встановлена, слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість поданої скарги та її задоволення, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить негайно

звільнити.

Керуючись статтями 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що здійснене без правових підстав для позбавлення особи свободи.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали покласти на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити під розпис представнику заявника, представнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 16 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1