Справа № 464/4830/23
пр.№ 1-кп/464/435/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 червня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000232 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, українець, громадянин України, неодружений, із середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 25 червня 2023 року близько 07:20 год, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Вулецька, 22, маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин без мети збуту, незаконно знайшов (придбав) на землі біля стовпа з метою власного збагачення, один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому знаходилася психотропна речовина «амфетамін», який ОСОБА_4 зберігав при собі в своїй наплічній сумці без мети збуту. Після чого, 27 червня 2023 року близько 18:40 год ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , незаконно зберігаючи при собі раніше знайдену (придбану) ним психотропну речовину, обіг якої обмежено, був зупинений військовослужбовцями Національної гвардії України, та який після встановлення його особистих даних добровільно видав в ході огляду місця події один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому виявлено «амфетамін», обіг яких обмежено, масою 0,2445 грам, який ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченого на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, який згідно зі ст.12 КК України, є проступком, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, що підтверджується його поведінкою при розгляді в суді кримінального провадження за спрощеним порядком; відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його молодий вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, який не працює (відповідно відсутність постійного доходу), захворювань не має, на обліках в лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, приходить висновку про необхідність призначення їй покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Таке покарання узгоджується із стороною обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Такі види покарання, як штраф та виправні роботи, не можуть бути застосовані, оскільки в обвинуваченого відсутній дохід та такий не працює, крім того, відсутні відомості про перебування у нього у власності будь-якого майна.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи винного, який усвідомив свою провину, вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд дійшов переконання про можливість звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з визначенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

У порядку ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні, у тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, та згідно зі ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1 434,00 гривень.

Речові докази:

відео з камер відеоспостереження, які знаходяться на цифрових носіях дисках «DVD-R» залишити при матеріалах кримінального провадження;

спец пакет № 5658176, в якому один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якому виявлено «амфетамін», обіг яких обмежено, масою 0,2445 грам, який знаходиться в камері схову речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Суддя ОСОБА_1