Справа № 577/3626/16-к
Провадження № 1-кп/577/2/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2016 року за 0001255 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп Сумської області, громадянки України, освіта базова середня, не працюючої, не одруженої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої: 16.11.2012 р. Конотопським міськрайонним судом за ст. 289 ч.1КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05.09.2013 року іспитовий строк скасовано, направлено на відбуття покарання. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23.06.2014 невідбута частина покарання на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію в 2014 році» скорочена наполовину, 26.06.2015 року звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23 червня 2016 року близько 12 години з дозволу господаря будинку, ОСОБА_5 знаходилась по АДРЕСА_2 , де разом з ним вживала алкогольні напої. Через деякий час, коли ОСОБА_5 сп`янів від випитого та ліг спати, ОСОБА_4 вирішила незаконно, таємно заволодіти майном, належним ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , користуючись тим, що власник майна спить і не стежить за нею, таємно викрала шкіряний ланцюжок із застібкою із золота 585 проби, вагою 1,01 грами, золотий хрестик, 958 проби, вагою 1 грам, золотий ювелірний виріб «ладанка», 958 проби, вагою 1 грам, електропилу Rebir KZ-1-40, вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2694 від 13.07. 2016 року становить 4531, 69 гривень та дерев`яний стілець, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/2803е від 20.07.2016 року становить 127 гривень. Після цього ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 4658, 69 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення її на підставі ч. 2 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо неї.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без нього, що він претензій до ОСОБА_4 не має через повне відшкодування заподіяних збитків.

Прокурор не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. А відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, 23 червня 2016 року.

Частинами 2 та 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України в редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, належало до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків.

За вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону України № 2812-IX від 01 грудня 2022 року, яка є чинною на даний час, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Під ухиленням від досудового розслідування або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство чи судовий розгляд. При цьому суд має з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 5-1кс15).

Встановлено, що 27 грудня 2016 року судове провадження було зупинено , а ОСОБА_4 була оголошена у розшук, (а.с. 36 ). Згідно повідомлень Конотопського ВП вбачається, що здійснююються заходи щодо встановлення місцезнаходження розшукуваної ОСОБА_4 (а.с.41-46). Судове провадження відновлено 30 жовтня 2023 року у зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 і з`явленням її до суду.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20, у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлені ч. 2 ст. 49 КК України загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя - як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів. Підхід, за якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені ч. 2 ст. 49 КК України і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності і застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій ст. 7 Конвенції.

Диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, подовжений на період ухилення ОСОБА_4 від суду з 27 грудня 2016 року до 30 жовтня 2023 року не сплинув, проте вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням загальних строків давності, передбачених ч 2 ст. 49 КК України, оскільки з часу вчинення нею кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, минули встановлені ч. 2 ст. 49 КК України загальні строки давності п`ять років з дня вчинення кримінального проступку (з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, пройшло більше , ніж 7 років).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала показання, що вона розуміє те, що закриття кримінального провадження про обвинувачення її у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою. Проте вона підтримує своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільнення від кримінальної відповідальності за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи відкримінальноївідповідальностіє обов`язковим, винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК ( п. 8 постанови).

За таких обставин, клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

У кримінальному провадженні маються процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених товарознавчих експертиз № 19/119/9-3/2803е від 20 липня 2016 року на суму 263,88 грн, та № 294 від 13 липня 2016 року в розмірі 263,88 грн , що загалом становлять 527,76 грн.

При вирішення питання про процесуальні витрати суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, відповідно до якої, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин, понесені у кримінальному провадженні процесуальні витрати в розмірі 527,76 грн слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні (а.с.70,71) слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-372, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке 25 червня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001255 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення товарознавчих експертиз № 19/119/9-3/2803е від 20 липня 2016 року в сумі 263,88 гривень, та № 294 від 13 липня 2016 року в суму 263,88 гривень, що загалом становлять 527,76 (п`ятсот двадцять сім гривень 76 копійок ) віднести на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: золоту ладанку, золотий хрестик, електропилу Kebir KZ- 1-400, стілець, які вилучені у ОСОБА_4 та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1