УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2250/23

16 листопада 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м.Костопіль кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, військовослужбовець Збройних Сил України призваний під час мобілізації, курсант навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

за участю сторін та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України та на цей час наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_3 на підготовчі судові засідання, які були призначені на 15.08.2023, 06.10.2023 та 09.11.2023 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Також, ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання. Існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, прокурор обгрунтовує тим, що обвинувачений неодноразово притягався до вчинення ряду адміністративних та кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не дозволить, запобігти зазначеному вище ризику, а тому просить суд задоволити подане ним клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належно обґрунтував та довів наявність достатніх даних, що у разі незастосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_3 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що будучи на волі ОСОБА_3 може переховуватись задля уникнення від відповідальності так як санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає безальтернативну міру покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійко проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, підтверджується тим, що неодноразово притягався до вчинення ряду адміністративних та кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Також, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Суд, враховуючи, ризики передбачені ст.177 КПК України, положення ч.8 ст.176 КПК України та те, що ОСОБА_3 обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_3 та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від органів досудового слідства та суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Згідно положень ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176, 183, 197, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українця, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого згідно ст. 89 КК україни, курсант навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 січня 2024 року, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі Рівненськкий слідчий ізолятор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1