Провадження № 1-кс/727/3325/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження ЄРДР №0000532 від 21.06.2023 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рукшин Дністровського (колишнього Хотинського) району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернулася слідчий з клопотанням, яке погоджено із прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 01.10.2009 по теперішній час, ОСОБА_4 перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого у них народилися спільні діти, а саме сини: малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки: малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та малолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . З моменту укладання шлюбу до 05.01.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом зі своїми малолітніми дітьми, фактично спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , у помешканні ОСОБА_4 .

У грудні місяці 2022 року, у невстановлений слідством час, у світлу пору доби, ОСОБА_4 перебуваючи у сімейних відносинах з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.11.2011, зазначений її батьком), знаходячись на одинці з останньою в одній із житлових кімнат, по місцю їх фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , зачинивши двері кімнати, в яку попередньо закликав малолітню доньку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті без добровільної згоди ОСОБА_11 , якій на той час було 11 років та яка внаслідок малолітства не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно неї дій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_11 , з використанням геніталій.

Так, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітньої доньки ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не може чинити опір, застосовуючи психологічне насильство та погрози фізичною розправою відносно малолітньої ОСОБА_11 , про вік якої ОСОБА_4 було достеменно відомо, примусив малолітню ОСОБА_11 роздягнутися та зняти з себе одяг та білизну, в який вона була вдягнена, оголивши таким чином статеві органи малолітньої та самостійно оголивши свої статеві органи, після чого ввів свій статевий орган в вагінальний отвір одинадцятирічної доньки, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням геніталій, спричинивши останній фізичний біль та згідно висновку судово-медичного експерта № 511 ст від 08.09.2023, порушення цілісності дівочої пліви.

21.06.2023 слідчими відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за №0000532, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, однак в подальшому кваліфікація кримінального правопорушення була змінена на ч. 4 ст. 152 КК України.

Разом з тим, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинивши раніше зґвалтування відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у грудні місяці 2022 року, у невстановлений слідством час, у світлу пору доби, перебуваючи у сімейних відносинах з ОСОБА_12 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.03.2016, зазначений її батьком) та з ОСОБА_9 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11.06.2013, зазначений його батьком), перебуваючи в одній із житлових кімнат, по місцю їх спільного фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно наздогнав та силоміць впіймав малолітню ОСОБА_12 та малолітнього ОСОБА_9 , які після висловленої ОСОБА_4 вимоги вступити із ним в орогенітальний контакт втекли. Після чого, ОСОБА_4 залишившись на одинці зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи єдиний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті без добровільної згоди ОСОБА_12 , якій на той час було 6 років та без добровільної згоди ОСОБА_9 , якому на той час було 9 років, які внаслідок малолітства не могли усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно них дій, по черзі вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_12 , а в подальшому в тіло малолітнього ОСОБА_9 , з використанням геніталій.

Так, ОСОБА_4 , у грудні 2022 року, перебуваючи в одній із житлових кімнат, по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не може чинити опір, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичною розправою відносно малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , про вік яких ОСОБА_4 було достеменно відомо, силоміць змусив малолітню ОСОБА_12 доторкатися губами та ротом до його статевого органу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 ввів свій статевий орган у ротову порожнину малолітньої ОСОБА_12 , таким чином вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої потерпілої, з використанням геніталій, чим порушив її статеву недоторканість.

Крім того, ОСОБА_4 , у грудні 2022 року, перебуваючи в одній із житлових кімнат по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , одразу після зґвалтування малолітньої доньки ОСОБА_12 , повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи, що в силу його загального фізичного та психологічного розвитку він не може чинити опір, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичною розправою відносно малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , про вік яких ОСОБА_4 було достеменно відомо, силоміць змусив малолітнього ОСОБА_9 доторкатися губами та ротом до його статевого органу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 ввів свій статевий орган у ротову порожнину малолітнього ОСОБА_9 , таким чином вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітнього потерпілого, з використанням геніталій, чим порушив його статеву недоторканість.

21.06.2023 слідчими відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за №0000533, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, однак в подальшому кваліфікація кримінального правопорушення була змінена на ч. 6 ст. 152 КК України.

Вищевказані кримінальні провадження 29.06.2023 були об`єднані в одне за №0000532 від 21.06.2023.

Разом з тим, 27.10.2023 слідчими відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за №0000648, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України.

Вищевказані кримінальні провадження 27.10.2023 об`єднані в одне за №0000532 від 21.06.2023, із правовою кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

30.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Встановлено, що 21.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

21.06.2023 до ЄРДР за №0000533 були внесені відомості, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Постановою прокурора від 29.06.2023 року, матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень № 0000532 від 21.06.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та за № за №0000533, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. об`єднані в одне за №0000532 від 21.06.2023.

Постановою слідчого від 27 жовтня 2023 року кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000532 від 21.06.2023 змінено з ч. 2 ст. 156 КК України на ч. 4 ст. 152 КК України, кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000533 від 21.06.2023 змінено з ч. 2 ст. 156 КК України на ч. 6 ст. 152 КК України.

27.10.2023 відомості були внесені до ЄРДР за №0000648, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України.

Постановою прокурора від 27 жовтня 2023 року матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень № 0000532 від 21.06.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України та за №0000648, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України об`єднані в одне за №0000532 від 21.06.2023.

30.10.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо малолітніх дітей, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, він знайомий зі свідками, малолітні потерпілі є його дітьми, йому відомі обставини кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 28 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Копію ухвали вручено

___ ___________ 2023 року

Підозрюваний _________________________________