Номер провадження: 11/813/8/23
Справа № 1519/1-247/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року,

встановила:

До Одеського апеляційного суду надійшла кримінальна справа з апеляцією адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року.

Оскаржуваною постановою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що справа відносно ОСОБА_8 була розглянута до набрання чинності КПК України (в ред. 2012 року). Пунктом 15 Перехідних положень КПК України (в ред. 2012 року) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 409 КПК України (1960 р.) передбачені питання про всякого роду сумнівів та протиріччя, що виникають при виконанні вироку. На підставі вимог ст. 409 КПК України (1960 р.) було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна. КПК України (1960р.) встановлює, що апеляція також може бути подана (серед іншого): 3) на інші постанови місцевих судів у випадках, передбачених дійсним Кодексом (ст.347 КПК України 1960 р.). Проте, ст. 409 КПК України (1960р.) не передбачає подання апеляції і відповідно не підлягає оскарженню. Викладені обставини на переконання суду першої інстанції свідчать про відсутність права на оскарження постанови суду.

Суд також зазначив, що навіть при наявності права на оскарження підстави для поновлення строку на оскарження відсутні, оскільки отримання адвокатом копії постанови 11.08.2022 року, тобто після спливу більше одного місяця після ухвалення постанови, і подання апеляційної скарги в подальшому через 10 днів, не свідчить про поважність причини пропуску строку. Суд зазначив, що в апеляційній скарзі взагалі відсутні посилання на існування поважних причин пропуску строку. Враховуючи, що адвокат була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду її клопотання про скасування арешту майна секретарем судового засідання, а також той факт, що вказана інформація була публічно розміщена на веб-порталі судової влади, у місцевого суду відсутні підстави вважати, що представник власника майна не була обізнана про судовий розгляд її звернення.

Не погодившись з постановою суду захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подано апеляцію, в якій остання посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки дійсно ст.409 КПК України (в ред.1960 року) не містить права на подання апеляції на рішення суду з питань з питань, пов`язаних з виконанням вироку, проте вказана стаття відноситься до Глави 33, Розділу 5, яка не регулює порядок подання і розгляду апеляційних скарг у розумінні п.1 Розділу XI «Перехідні положення» діючого КПК України. Стаття 409 КПК України (в ред.1960 року) не регулює порядок виконання судових рішень в кримінальному провадженні та не стосується порядку подання і розгляду апеляційних скарг. При цьому, ч.6 ст.539 діючого КПК України передбачає, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена, тобто ст.409 КПК України (в ред.1960 року) в розрізі положень ст.9 КПК України, суперечить ст.539 діючого КПК України в частині відсутності права на оскарження судових рішень за наслідками розгляду клопотання (подання), пов`язаних з виконанням вироку. Посилаючись на вказані обставини апелянт вважає, що висновки місцевого суду щодо відсутності права на апеляційне оскарження є безпідставними.

Крім того, захисник вважає, що місцевим судом незаконно постановлено рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови від 04.07.2022 року, оскільки пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених ст.615 діючого КПК України, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану, а тому саме вказаними нормами процесуального закону, суду слід керуватись під час вирішення питання щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду. Захисник звертає увагу, що 04.07.2022 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно ОСОБА_8 . Захисник отримала копію постанови 11.08.2022 року, після звернення до суду та через 10 днів подала апеляційну скаргу, оскільки ні ОСОБА_8 , ні захисник під час оголошення постанови суду присутніми не були, а копія постанови надіслана не була. Крім того, захисник звертає увагу, що постанова суду від 04.07.2022 року не була оприлюднена в ЄДРСР, а тому строк пропущений з поважних причин.

Посилаючись на зазначені доводи, захисник ОСОБА_7 просить визнати незаконною та скасувати постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 28.10.2022 року, поновити строк на апеляційне оскарження постанови цього ж суду від 04.07.2022 року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були сповіщенні судом першої інстанції відповідно до положень ч.1 ст.351 КПК України (в ред.1960 року).

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України (в ред.1960 року) на вимогу хоча б одного учасника судового розгляду справи або за ініціативою суду у суді першої чи апеляційної інстанції здійснюється повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явились, а прокурором не заявлялось клопотання про здійснення повного фіксування судового процесу, розгляд апеляції захисника ОСОБА_9 проведено без фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляції захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 365 КПК України (в редакції Закону 1960 року) вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог частини першої статті 299 і статті 3011 цього Кодексу докази не досліджувалися, не перевіряються.

Частиною 2 ст. 383 КПК України (в редакції Закону 1960 року) визначено, що у касаційному порядку також можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).

Як вбачається із матеріалів справи, 04.07.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про скасування арешту майна, з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 у долях 798/6000 та винесено постанову про відмову у його задоволенні.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подано апеляцію з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року про відмову в скасуванні арешту майна, яка подана адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 .

Оскаржуваною ухвалою від 28.10.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке подано адвокатом ОСОБА_7 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне рішення про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження з мотивів відсутності поважних причин пропуску адвокатом ОСОБА_7 строку на оскарження постанови місцевого суду від 04.07.2022 року.

Так, відповідно до ст. 353 КПК України (в редакції Закону 1960 року), у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що розгляд клопотання захисника ОСОБА_7 було призначене на 04.07.2022 року, про що було відомо захиснику, яка в свою чергу подала особисто до канцелярії суду першої інстанції заяву про розгляд її клопотання за її відсутності, підтвердженням чого є також довідка секретаря судового засідання (т.43 а.с.64-65). Тобто, захисник була обізнана про те, що цього ж дня буде постановлене судове рішення за її клопотанням.

Того ж дня, місцевим судом винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 (т.43 а.с.67).

В подальшому, захисник ОСОБА_7 майже після спливу місяця, а саме 01.08.2022 року, звернулась засобами електронного зв`язку до суду першої інстанції із заявою про отримання копії постанови суду від 04.07.2022 року (т.43 а.с. 68). При цьому, у своєму клопотанні не зазначила про необхідність якнайшвидшого спрямування вказаної постанови на електронну адресу захисника, з якої остання подала клопотання, а лише 11.08.2022 року особисто отримала копію постанови від 04.07.2022 року, після чого 18.08.2022 року засобами поштового зв`язку звернулась з апеляційною скаргою на вказане рішення місцевого суду.

Однак, у своєму клопотанні захисник не зазначила причини, з яким вона протягом майже місяця не змогла скористатись наданим їй правом для звернення з апеляцією на ухвалу місцевого суду від 04.07.2022 року.

Колегія суддів вважає, що захисник ОСОБА_7 не була обмежена у праві на подання апеляції ні у часі, ні в можливості отримати копію оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Водночас, слід констатувати, що клопотання про поновлення строку не містить жодного мотивування поважності причин пропуску строку на оскарження судового рішення, окрім посилання на відсутність судового рішення від 04.07.2022 року в Єдиному державному реєстру судових рішень (далі ЄДРСР). Інших підстав поважності пропуску строку клопотання про поновлення строку не містить.

Однак вказані доводи захисника є безпідставними оскільки відповідно до відомостей з ЄДРСР, постанова Малиновського райсуду м. Одеси від 04.07.2022 року надіслана судом до ЄДРСР 06.07.2022 року, зареєстрована 07.07.2022 року та оприлюднена 08.07.2022 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Інших об`єктивних обставин, які б зазначались захисником у клопотанні про поновлення строку на оскарження, та які завадили їй звернутись до суду апеляційної інстанції та вчасно подати апеляцію на постанову суду першої інстанції від 04.07.2022 року, клопотання не містить.

Судом апеляційної інстанції, з урахуванням доводів клопотання встановлено, що об`єктивно непереборні обставини, які би унеможливлювали подачу апеляційної скарги у строк, встановлений КПК України (в ред. Закону 1960 року), фактично відсутні, а доводи про наявність таких підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження клопотання носять декларативний характер та ці обставини не підтверджуються будь-якими іншими доказами.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, захисник ОСОБА_7 не скористалась передбаченими для неї КПК України (в ред. Закону 1960 року) правами та обов`язками, зокрема, не реалізувала вчасно своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять, про що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Посилання захисника на положення ст.615 КПК України (в ред.2012 року) є неприйнятними, оскільки обставин, які б об`єктивно завадили захиснику ОСОБА_7 звернутись з апеляційною скаргою в передбачений КПК України (в редакції Закону 1960 року) строк, апеляційна скарга не містить.

В результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у частині першій статті 347 цього Кодексу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 366 КПК України (в редакції Закону 1960 року), апеляційний суд виносить ухвалу про залишення вироку чи постанови без зміни, а апеляції - без задоволення.

Беручи до уваги вище зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке не підлягає скасуванню, а апеляція захисника не підлягає задоволенню з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 353, 362, 365, 366, 377, 379, 382, 383 КПК України (в ред.1960 року), колегія суддів,

постановила:

Апеляцію захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4