Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6166/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання щодо перерахування строку попереднього ув`язнення,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2023 року, було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо перерахування строку попереднього ув`язнення,

Суд мотивував своє рішення тим, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки порушене питання вже було предметом судового розгляду, за результатами якого постановлено ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2023 року у справі №297/260/23.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить переглянути дане питання повторно.

Зазначає, що знаходився в Київському сізо не в стадії екстрадиції, а на попередньому ув`язненні. Період з 04.11.2021 по 23.11.2022 року він знаходився в Київському сізо на попередньому ув`язненні, а тому, на його думку, цей період підлягає перерахуванню.

ОСОБА_7 належним чином повідомлений про розгляд справи, бажання приймати участь у розгляді справи не висловлював клопотання про доставку чи проведення відеоконференції не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 537 КПК України передбачено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, а зокрема п. 14 ч. 1 вказаної статті, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, тобто і питання щодо розгляду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, що має місце в даній справі.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2019 року приведено у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Іваново російської федерації від 16.05.2016 року Вказаний вирок набрав законної сили 07.09.2016 року.

Заарештований 16.06.2015 року.

Початок строку покарання 16.05.2016 року.

Кінець строку покарання 29.01.2024 року.

Рух засудженого: - з 20.06.2015 СІЗО -1 (росія)

-з 19.03.2019 - ФКУ ВІ №5 (росія);

-з 04.11.2011 - Київський СІЗО;

-з 23.11.2022 - Коростенська ВК(№71);

Ухвалою Київського апеляційного від 15.06.2022 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2019 року зараховано термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 18.06.2015 по 07.09.2016 з розрахунку день за два.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_7 в умовах попереднього ув`язнення перебував лише в період з 18.06.2015 року по 07.09.2016 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2023 року встановлено, що період з 04.11.2021 по 23.11.2022 року ОСОБА_7 утримувався в установах попереднього ув`язнення у зв`язку із проведенням процедури передачі його для відбування покарання з російської федерації до України та розглядом інших процесуальних питань, які не є періодом попереднього ув`язнення в розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що клопотання щодо перерахування строку попереднього ув`язнення вже було предметом судового розгляду та з даного питання прийнято відповідне процесуальне рішення, тому підстав для його повторного розгляду немає, з чим і погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Всі належні періоди перебування засудженого ОСОБА_7 в умовах попереднього ув`язнення були предметом судового розгляду та знайшли підтвердження в ухвалі Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2023, яка вступила в законну силу.

Період з 04.11.2021 по 23.11.2022 року на який посилається засуджений ОСОБА_7 є періодом, коли він утримувався в установах попереднього ув`язнення у зв`язку із проведенням процедури передачі його для відбування покарання з російської федерації до України.

Доказів на спростування цього факту засудженим не надано, відсутні такі докази і в матеріалах судового провадження.

З урахуванням вище зазначеного, обґрунтованих підстав зарахування засудженому строків його перебування в умовах СІЗО в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 вересня 2023 року, якою залишено без задоволення його клопотання перерахування строку попереднього ув`язнення - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: