Дата документу 15.01.2024Справа № 554/6810/23
Провадження № 1-кс/554/980/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

11.01.2024 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому заявник просив скасувати арешт з паспорта громадянин України для виїзду закордон на ім`я: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти у сумі 2200 Євро.

Клопотання мотивоване тим, що 12.05.2023 року СУ ГУНП в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження №000357 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 під час обшуку салону автомобілю марки «Mercedes-Benz Vito 111» червоного кольору, д.н.3. НОМЕР_1 , на який ухвалою суду накладений арешт, було вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім?я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 та 2200 євро.

Вважає, що у подальшому арешті потреба відпала, а тому просить задовольнити клопотання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти скасування арешту не заперечувала.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на адресу СУ ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали з УСР в Полтавській області за фактом того, що на території Полтавської області група осіб організувала незаконне переправлення осіб, які ухиляються від проходження військової служби під час мобілізації та під час дії воєнного стану через державний кордон України до країн ЄС. Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР з присвоєнням №0000357 від 12.05.2023 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.08.2023 року клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000357 від 12.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задоволено. Накладено арешт в тому числі і на грошові кошти в загальній сумі 2200 євро, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на вилучене майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також встановлено, що слідчий не заперечував проти скасування арешту на майно.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.08.2023 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0000357 від 12.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з паспорта громадянин України для виїзду закордон на ім`я: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти у сумі 2200 Євро.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1