н/п 1-кс/953/9792/23
15.12.2023 о 11:04 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, яке спрямовано поштою 13.12.2023, про арешт на автомобіль Honda CR-V р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , а фактичним володільцем є ОСОБА_4 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, та його зберігання здійснювати дозволити визначити слідчому.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого про арешт майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не міститься даних щодо власника майна, оскільки власником майна зазначений ОСОБА_3 , що не узгоджується з копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Однак, ці вимоги по оформленню клопотання про арешт майна дотримані не були, оскільки підпис прокурора не скріплено гербовою печаткою Харківської обласної прокуратури, а скріплено печаткою СУ ГУ НП в Харківській області, тобто не ініціатором клопотання.
В разі задоволення слідчим суддею клопотання прокурора про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, в порушення вимог абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, позбавлений можливості самостійно визначати місце зберігання вказаного в клопотанні майна, оскільки в клопотанні прокурора не зазначено жодного можливого місця зберігання вказаного майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 170 - 173 КПК України,-
та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1