Справа № 638/9464/23
Провадження № 1-кс/638/378/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002011 від 02 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюма Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за трудовою угодою покрівельником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданим в межах кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002011 від 02 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002011 від 02 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Слідчим зазначено, що у вересні 2022 році (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), але не пізніше 14 серпня 2023 року, ОСОБА_6 знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (точного місця в ході проведення досудового розслідування не встановлено), де в період окупації міста Ізюм Харківської області дислокувалися військові РФ, знайшов порох, який залишив за місцем свого мешкання та, не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимогам Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом Положення) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом Інструкція), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел зберігав до 14 серпня 2023 року за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Також органом досудового розслідування вказано, що ОСОБА_6 у вересні 2022 році (точної дати та часу в ході досудовою розслідування встановити не виявилось можливим), однак не пізніше 14 серпня 2023 року перебуваючи на території приватного домоволодіння (коридор житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав нітроцелюлозний порох загальною масою 1000 грам, розміщений в 3-х металевих банках з написом «порох Сокол». Вказану речовину залишено ОСОБА_8 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого зберігання мешканцями та володільцями вказаного домоволодіння. У клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимогам Положення та Інструкції, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел зберігав нітроцелюлозний порох загальною масою 1000 грам розміщений в 3-х металевих банках з написом «порох Сокол» до 14 серпня 2023 року за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

15 січня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному вище кримінальному провадженні повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Враховуючи викладені у клопотанні обставини, слідчий зазначає, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 14.08.2023 року, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновками експертів та іншими наявними матеріалами.

Серед наявних ризиків, у розумінні положень статті 177 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу містить посилання на пункти 1, 3, 4, 5, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчим, між іншим, зроблено акценти на наявності фактів притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності в минулому, із застереженням, що станом на теперішній час підозрюваний, в силу статті 89 КК України, є несудимим, а також про наявність відкритого стосовно ОСОБА_6 кримінального провадження № 0001430 від 22 грудня 2023 року.

Слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України а саме: не покидати місце фактичного мешкання згідно з довідкою ВПО за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22 години до 06 години; прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; заборонити відвідувати місця з реалізації алкогольної продукції.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити, зазначивши, що підозра є обґрунтованою, наявність ризиків підтверджуються матеріалами клопотання.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначила, що клопотання не містить доказів обґрунтованості підозри, ризики є недоведеними. Повідомила суд, що домоволодіння по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_12 , статус внутрішньо переміщеної особи (надалі ВПО) в місті Ізмаїлі Одеської області, де ОСОБА_6 проживав у орендованій квартирі, останнім припинено. Також акцентувала увагу, що самим слідчим у клопотанні зазначено, що порох, знайдений під час проведення обшуку від 14 серпня 2023 року, залишено ОСОБА_8 . Крім того, вказала на те, що її підзахисний не переховувався від органу досудового розслідуванні, з`являвся на допит, до суду, припинив статус ВПО та повернувся до міста Ізюма, де постійно проживає, відомості про наявність кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 345 КК України не знайшли свого підтвердження в матеріалах клопотання, оскільки відсутній витяг з ЄРДР, а посилання прокурора та слідчого на притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не мають правового процесуального підґрунтя, оскільки станом на теперішній час підозрюваний є несудимим в силу статті 89 КК України. У задоволенні клопотання просила відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав свого захисника, надав пояснення по суті клопотання, в яких зазначив, що приїхав з міста Полтави до міста Ізюму Харківської області 14 серпня 2023 року, надалі, враховуючи комендантську годину, залишився на ночівлю у домоволодінні ОСОБА_12 , з якою знайомий з 1995 року. Вранці відбувся обшук, під час якого його особисті речі за адресою проведення обшуку та вилучення пороху - відсутні. Постійного місця проживання не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У період часу з серпня 2023 року по 16 січня 2024 року мав статус ВПО в місті Ізмаїлі Одеської області. Зазначив, що мав розмову з керівництвом місцевого відділу поліції в місті Ізюмі, з котрими співпрацював, в судовому засіданні зазначив, що просив виділити йому окремий кабінет та працевлаштуватися до органів поліції. Окремо повідомив, що в нього склалися неприязні стосунки з керівництвом РУП. Акцентував увагу, що знайдений під час обшуку порох йому не належить, будь-якого відношення до речовини він не має.

Слідчий суддя, повно та всебічно, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, керуючись засадами законності, об`єктивності, повноти та всебічності розгляду, з урахуванням власного сумління, на підставі закону, норм матеріального та процесуального права, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчий просить застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України а саме: не покидати місце фактичного мешкання згідно з довідкою ВПО за адресою: АДРЕСА_3 . Протокольною ухвалою суду від 18 січня 2024 року до матеріалів справи долучено скан-копії (з електронного застосунку «Дія») картки статусу ВПО ОСОБА_6 , довідки переселенця та повідомлення про скасування ОСОБА_6 статусу ВПО.

Відповідно до частини першої статті 181 домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. З буквального тлумачення зазначеної процесуальної норми, вбачається, що місцем виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є житло. Слідчий суддя вважає за доцільне звернутися до бланкетної норми права, а саме: до Інструкції «Про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 року № 654, відповідно до п. 3 якої житло є будь-яким приміщенням, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.

Слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень (ст. 26 КПК). Оцінка доказів віднесена до одного з визначальних повноважень слідчого судді (ст. 94 КПК). Саме слідчий суддя на підставі фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню (ст. 84 КПК). Ст. 94 КПК прямо покладає на слідчого суддю обов`язок оцінювати кожен доказ з позиції належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з позиції достатності та взаємозв`язку як для вирішення кримінального провадження загалом, так і для ухвалення відповідного процесуального рішення зокрема. В результаті виконання цього законодавчого обов`язку слідчии? суддя не може діи?ти інших висновків, окрім належності або неналежності, допустимості або недопустимості, достовірності або недостовірності конкретного доказу.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя вважає надані стороною захисту документи щодо припинення підозрюваним статусу ВПО належними та допустимими, в контексті доведеності неправомірності та безпідставності визначення місця відбуття ОСОБА_6 домашнього арешту, що зазначене клопотанні, а саме: АДРЕСА_3 , та, провівши системний аналіз долучених до матеріалів клопотання протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 04 серпня 2023 року відповідно, протоколу допиту підозрюваного від 29 грудня 2023 року, констатує, що органом досудового розслідування не встановлено місця фактичного проживання підозрюваного, що де-факто унеможливлює виконання вірогідного рішення про задоволення клопотання слідчого шляхом постановлення відповідної ухвали.

Крім того, слідчий суддя вбачає з матеріалів клопотання, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи від 22 серпня 2023 року № СЕ-19/121-23/18123-ФХВР, на який міститься посилання у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 15 січня 2024 року, експерту надано на дослідження один опечатаний спеціальний полімерний пакет KIV 2100828 з речовиною, вилученою під час проведення обшуку від 14 серпня 2023 року, поставлено два питання, а саме: чи є надана на дослідження речовина вибуховою речовиною та якою саме. Відповідаючи на поставлені питання, експерт зазначив, що надана на дослідження речовина є вибуховою речовиною, а саме: вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) двохосновним порохом, що здатна до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні її в замкнутому просторі.

Проте, слідчий суддя акцентує увагу, що у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 15 січня 2024 року зазначено, що співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 14 серпня 2023 року в період часу з 05 години 45 хвилин до 09 години 02 хвилин під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2023 року в коридорі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено артилерійський порох масою 4870 грам.

На питання слідчого судді щодо невідповідності висновку експерта змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчий послався на технічну описку, допущену під час складання зазначеного повідомлення про підозру, прокурор ОСОБА_3 доповнив пояснення слідчого, зазначивши, що використання поняття «артилерійський порох» є загальновживаним поняттям, роз`яснивши що нітроцелюлозний порох використовується, в тому числі, для воєнних (балістичних) цілей.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань. Сферу застосування наданої на дослідження речовини міг зазначити виключно експерт відповідної класифікації. Експерту під час проведення судової вибухотехнічної експертизи не поставлено питання про сферу застосування вибухонебезпечної речовини, наданої на дослідження, слідчому судді невідома причина зазначення у повідомленні про підозру посилання на вилучення артилерійського пороху під час проведення обшуку, що, в свою чергу, ставить під сумнів обґрунтованість зазначених в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри відомостей.

Окрему увагу слідчий суддя приділяє предметам, вилученим під час проведення обшуку та визнаними речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 від 15 серпня 2023 року про визнання речовими доками, а саме: трубчасті стержні, ззовні схожі на артилерійський порох, який перемотаний двома стрічками тканини, які в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR1804917; 3 металеві банки з сипучою речовиною у середині, з маркуванням на банках «Порох», які в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету 5UD3027011; дозвіл № КН-064 на ім`я ОСОБА_15 на рушницю ННС-26; 12 шт. № НОМЕР_1 , які в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету 0546481; рушниця мисливська з номером НОМЕР_2 , яка в подальшому вилучена та поміщена до сейф-пакету PSP 4073274; патрони до мисливської зброї 12 калібру у кількості 413 шт., які в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 1304916; предмет циліндричної форми, схожий на поглинач шуму до автоматичної зброї, який в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету 0545977; документи різного змісту на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які в подальшому вилучено та поміщено до паперового конверту № 1; 33 патрони 12 калібру до мисливської зброї, які в подальшому вилучено та поміщено до сейф-пакету ЕХР0303909; мобільний телефон ОСОБА_6 «Айфон 12 про макс» та Redmi 10, які поміщено до сейф-пакетів SUD2003309 та SUD1109608; предмети, схожі на набої калібру 5,56x45 у кількості 80 штук, які в подальшому вилучені та поміщені до сейф-пакету № 1252254, після чого опечатані та завірені усіма учасниками слідчої дії.

Матеріали клопотання не містять документів на підтвердження стану подальшої процесуальної долі зазначених речових доказів, з посиланням причин їх не зазначення в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.

Слідчий суддя не вважає за доцільне враховувати викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу та підтверджені прокурором у судовому засіданні відомості про наявність у підозрюваного судимостей (фактів притягнення до кримінальної відповідальності) та наявність стосовно останнього кримінального провадження за ч. 1 ст. 345 КК України, в контексті оцінки зазначених відомостей як окремих ризиків в розумінні статті 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 в розумінні положень статті 89 КК України є не судимий, а відкриття (факт наявності) кримінального провадження стосовно підозрюваного не доведено належним чином, оскільки матеріали клопотання не містять про це жодних відомостей, зокрема, але не виключно, витягу з ЄРДР.

З усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»). Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Жодних інших свідчень на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні та під час судового засідання суду надано не було. Фактично, наявність ризиків, зокрема можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тотожними обставинами без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між певними діями підозрюваного, які можуть привести до вказаних ризиків.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою № 37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На рівень «обґрунтованості» підозри для застосування заходу забезпечення кримінального провадження вплив здійснює наявність таких «складових» частин, як: доведення перед судом вагомості та достатності наявних доказів, які підтверджують підозру особи у вчиненні кримінального правопорушення та оцінювання судом відповідних доказів. Ці «складові» частини забезпечують якісно вищий рівень обґрунтованості підозри як стандарту доказування у кримінальному проваджені.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах клопотання в результаті його розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 176-178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002011 від 02 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 січня 2024 року.

Слідчий суддя