01 грудня 2023 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СП ВРЗЗС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів, Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, осіб на утриманні не має, водія технічного взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за місцем проживання у АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 , раніше несудимого,-
Слідчий СП ВРЗЗС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий і прокурор подане клопотання підтримали, просили задовольнити.
Сторона захисту заперечила щодо задоволення клопотання.
Захисник просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід або визначити у межах ініційованого заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
30.11.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, а саме про те, ОСОБА_6 , будучи водієм технічного взводу технічної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, вирішив займатись протиправною діяльністю, яка пов`язаною з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом особливо небезпечної психотропної речовини PVP.
Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є зарахування до списків особового складу військової частини.
Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Натомість, військовослужбовець ОСОБА_6 , в порушення зазначених вище нормативно-правових актів, вчинив кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин.
Так, ОСОБА_6 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу наркотичних речовин в Україні, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, знаючи, що PVP, відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, (Таблиця I Список №2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено та маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут PVP, усвідомлюючи протиправність та суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав, незаконно зберігав, та незаконно збував особливо небезпечну психотропну речовину PVP.
Отже, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 09.08.2023, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно придбав з метою подальшого незаконного збуту кристалічну речовину білого кольору, масою 1,016г., що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,6746г., яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 09.08.2023.
В подальшому, 09.08.2023, близько 12 години 17 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в автомобілі особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 1400 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,6746г., яка знаходилась в полімерному пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця І Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконних придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 08.09.2023, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав з метою подальшого незаконного повторного збуту кристалічну речовину білого кольору, масою 1,53г., що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,9593г., яку незаконно повторно зберігав з метою подальшого незаконного повторного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 08.09.2023.
В подальшому, 08.09.2023, близько 11 год. 17 хв., в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, особа під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , перерахував через термінал самообслуговування «I-BOX» на картковий рахунок № НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 1500 грн за придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP.
Далі, того ж дня, близько 12 год. 11 хв., ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного, повторного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в автомобілі особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , поблизу житлового будинку
АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,9593г., яка знаходилась в полімерному пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного повторного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця І Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 29.11.2023, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав з метою подальшого незаконного повторного збуту кристалічну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку незаконно повторно зберігав з метою подальшого незаконного повторного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 29.11.2023.
В подальшому, 29.11.2023, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного, збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи в автомобілі особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , діючиумисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 1000 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яка знаходилась в полімерному пакеті, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного повторного збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено.
Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця І Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконних придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:
- матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 10.08.2023, 11.09.2023 та 29.11.2023;
- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ -19/123-23/9171-НЗПРАП від 20.09.2023;
- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ -19/123-23/9760-НЗПРАП від 20.09.2023;
- матеріалами здобутими в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій;
- протоколом затримання ОСОБА_6 , за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, від 29.11.2023;
Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Згідно із статтею 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років,а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, зможе вчинити дії на ухилення від органу досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідка,яким відома йому особа, яка погодилася на співробітництво із правоохоронним органом.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує, у тому числі не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Щодо ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний є військовослужбовцем, проте, обґрунтовано причетний до незаконного придбання та зберігання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин,вчиненого повторно.
А тому встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_6 вирішив брати участь у незаконній діяльності, пов`язаній зі збутом наркотичних засобів.
Отже, ОСОБА_6 може здобувати аналогічні заборонені речовини,зберігати та збувати їх.
З огляду на викладене, аргументи захисника ОСОБА_5 про те, що підозрюваний має місце служби,яке нівелює ризики переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя відхиляє.
За приписами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Не оцінюючи надані докази причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення доказів за стандартом переконання «поза розумним сумнівом» щодо винуватості ОСОБА_6 , слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, соціальні зв`язки ОСОБА_6 , його вік, майновий та сімейний стан, те, що він неодружений, не має осіб на утриманні, має місце проживання та немає попередніх судимостей.
Водночас наявність постійного місця проживання та служби у м.Старокостнятинові не стали на заваді причетності ОСОБА_6 до вчинення тяжкого кримінального правопорушення.
У зв`язку із цим аргументи захисника про те, що у підозрюваного сталі соціальні зв`язки, не можуть бути взяті до уваги у якості відмови у задоволенні клопотання, оскільки не відображають стримуючих приписів, які б дозволяли стверджувати про відсутність можливості проявів встановлених ризиків, зокрема переховування, вчинення іншого, аналогічного кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
За приписами п.4 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.
При цьому альтернативні, більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за встановлених обставин, не будуть дієвими, щоб запобігти зазначеним ризикам у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення на підставі ініційованого запобіжного заходу.
Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 , та зафіксованих фактів неодноразового збуту психотропної речовини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2684 грн.) 120780 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
При цьому, визначаючи такий розмір застави,слідчий суддя враховує як і загальний соціально-економічний стан країни у зв`язку із війною проти росії, так і майновий стан підозрюваного та обґрунтовану причетність його до вчинення кримінального правопорушення, яке має високу суспільну небезпечність та у зв`язку із чим, незважаючи заперечення захисника, ОСОБА_6 отримував грошові кошти.
З урахуванням наведених обставин, саме такий розмір застави не буде непомірним для підозрюваного, водночас у разі її сплати стане достатнім стримуючим приписом від порушення покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити з часу його затримання в межах строку досудового розслідування з часу його затримання розслідування, який його не перевищить, тобто до 26 січня 2024 року.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 26 січня 2024 року.
Визначити заставу в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 120780 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ( у разі наявності).
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.
Ухвала діє по 26 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя