У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бурханівка Снігурівського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000040.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

підозрюваний - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17.03.2024 р., за адресою АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків: не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження); утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування рішення.

Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, при цьому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала смерть чоловіка на очах малолітньої дитини, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

Крім того, обставини дорожньо-транспортної пригоди, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та перебування його у статусі обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, свідчать про високу суспільну небезпеку скоєного та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 09.50 год. водій ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем марки «MAN TGA 26.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у з`єднанні зі спеціалізованим причепом «KOEGEL SN24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», в напрямку від м. Южноукраїнська до м. Первомайська. В цей же час, у зустрічному для нього напрямку, рухався автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 . На відстані близько 1,7 км. від с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, вказаної автодороги водій ОСОБА_6 допустив виїзд керованого ним автопоїзда, а саме причепа «KOEGEL SN24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на зустрічну смугу руху транспорту, чим злочинно порушив вимоги п. 2.3 «б»; 12.1 Правил дорожнього руху, а саме: рухаючись по проїзній частині автодороги «Н-24», проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, не обрав безпечну швидкість, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, в результаті чого допустив виїзд автопоїзда, а саме причепа «KOEGEL SN24», реєстраційний номер НОМЕР_2 на зустрічну смугу руху транспорту, де відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а малолітній пасажир автомобіля «Renault Master» ОСОБА_9 , 2011 року народження, отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений до медичного закладу.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

16.01.2023 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.01.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, наявні ризики переховування підозрюваного від слідства та суду та незаконного впливу на потерпілу або свідків кримінального правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, доведення прокурором наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведення прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та надасть змогу запобігти встановленому ризику, в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2024 р. та схемою до нього, допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 № 12 від 18.01.2024 р. та інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Обґрунтовуючи правові підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду або незаконного впливу на потерпілу та свідків. В апеляційній скарзі прокурор просить врахувати обставини дорожньо-транспортної пригоди та дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що ризики можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду дійсно мають місце, з огляду на тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який, в силу ст. 89 КПК України, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, утримує неповнолітню дитину, місце дорожньо-транспортної пригоди не покинув, на даний час, вчиняє дій направлені на відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом перерахування потерпілій грошових коштів, з урахуванням його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що наявність вказаного ризику є низькою.

Доводи прокурора про те, що відносно ОСОБА_6 здійснюється інше кримінальне провадження, обставини якого, просить врахувати при обранні запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні - не ґрунтується на вимогах закону, оскільки особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, а відтак вказані прокурором обставини не свідчать про значну суспільну небезпеку особи підозрюваного.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурором не наведено, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не має, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді

_____________________ ___________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .