Справа № 489/6811/23
Провадження № 1-кп/489/967/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

02 листопада 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінальних проступків у кримінальному провадженні №0000312 від 29.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту на початку травня 2023 року (точну дату та час не встановлено), ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2022 строком на 1 рік за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою отримання можливості керування транспортними засобами, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, з метою використання підробленого посвідчення водія знайшов в Інтернеті оголошення про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_2 через листування в мережі Інтернет, вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході листування з невстановленою особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду у розмірі 8500 грн. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_2 на вимогу невстановленої особи, надав у невстановлений час та місці свої персональні дані, а саме: свої анкетні дані та цифровий варіант своєї фотокартки для виготовлення підробленого посвідчення водія.

В подальшому, ОСОБА_2 , будучи пособником у підробці посвідчення, отримав у невстановленому поштовому відділенні, за невстановленою адресою на території м. Миколаєва, відправлене від невстановленої особи підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритою категорією «В» з фотокарткою ОСОБА_2 , з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив пособництво у підробленні посвідчення з метою його використання, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, на початку травня 2023 року (точну дату не встановлено) ОСОБА_2 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2022 строком на 1 рік за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою отримання можливості керування транспортними засобами, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, з метою використання підробленого посвідчення водія, придбав у невстановленої особи підроблений офіційний документ посвідчення водія НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритою категорією «В» з фотокарткою ОСОБА_2 . Після того будучи обізнаним, що вказане посвідчення є підробленим, почав його використовувати.

Так, 28.09.2023 близько 15:50 год. ОСОБА_2 , пересуваючись на автомобілі «Opel», н.з. НОМЕР_2 , на ділянці дороги навпроти будинку 1 по вул. 3-й Інгульській м. Миколаєва, не виконав вимог дорожнього знаку 4.2 ПДР України, був зупинений співробітниками УПП в Миколаївській області ДПП НП України з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Для складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 надав співробітникам УПП в Миколаївській області ДПП НП України підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також представився вказаними анкетними даними. Надане посвідчення водія серії НОМЕР_1 згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС видане 13.09.2022 на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 31.10.2023, складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000312 від 29.09.2023), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Розглянувши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення з метою його використання, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, відповідно до ст. 89 КК України вважається не судимим, лікування у лікарів психіатра та нарколога не проходив, за медичною допомогою не звертався.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень та тривалість їх скоєння, особу обвинуваченого, який не працює, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, характеризується позитивно, історію вчинення ним кримінальних правопорушень в минулому, за які до нього застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, визнання ним своєї вини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, виходячи з відсутності будь-яких доказів щодо достатнього майнового стану обвинуваченого, який би вказував на можливість призначення йому покарання у виді штрафу, розмір якого відповідно до санкції статей, за якими обвинувачується ОСОБА_2 , з урахуванням його майнового стану та відсутності місця роботи, може бути явно непомірним для нього, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді мінімального строку арешту відповідно до санкцій статей, за якими він обвинувачується, оскільки вказаний вид покарання є менш тяжким, ніж обмеження волі, та необхідність призначення йому остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань. Саме вказаний вид та міра покарання, на переконання суду, є необхідними й достатніми для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.10.2023 у справі № 489/5855/23, підлягають скасуванню.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту на строк один місяць;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття визначити ОСОБА_2 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді арешту на строк один місяць п`ять днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ; свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв автошкола "Драйвер"; довідку Головного сервісного центру МВС на ім`я ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.10.2023 у справі № 489/5855/23, - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1