Справа № 309/512/24
Провадження № 1-кс/309/81/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з скаргою на постанову дізнавача від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження.

Скарга вмотивована тим, що 14 листопада 2023 року за її зверненням було внесено відомості до ЄРДР про ет, що її колишній чоловік ОСОБА_4 не сплачує аліменти внаслідок чого утворилася заборгованість. Попередня кваліфікація кримінального проступку ч.1 ст. 164 КК України. 29.12.2023 дізнавачем винесена постанова про закриття кримінального провадження про що її повідомлено не було, і таку вона отримала фактично 24.01.2024.

З даною постановою вона категорично не згодна, зокрема її не було допитано як потерпілу, не допитано її неповнолітніх дітей. У постанові не зазначено чи відбиралися пояснення від боржника ОСОБА_4 . Заборгованість по сплаті аліментів є значною 177 891 грн., вона являється пенсіонеркою і їй важко утримувати неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити з підстав наведених у ній.

В судове засідання дізнавач СД Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , не з`явився, про місце і час розгляду справи належним чином повідомлявся , причини неявки та його позиція щодо скарги суду невідома.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 303 ч. 1 п. 3 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник на досудовому провадженні можуть оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження. дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 29 грудня 2022 р. закрито кримінальне провадження № 0000304 від 14 листопада 2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Постанова вмотивована тим, що в діях ОСОБА_4 не має складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, оскільки такий ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, допомоги по безробіттю не утримує, а тому не має змоги сплачувати аліменти, тобто не мав та не має наміру злісно ухилятися від покладених на нього обов`язків.

Судом досліджено матеріали кримінального провадження № 0000304 від 14 листопада 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, з метою перевірки відомостей, які викладені у скарзі, зокрема матеріали виконавчого провадження та протоколи допиту ОСОБА_3 від 14.11.2023, ОСОБА_6 від 26.12.2023, ОСОБА_7 від 12.12.2023, ОСОБА_8 від 28.12.2023.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Повертаючись до обставин даної справи, слідчий суддя вважає, що дізнавачем належним чином не з`ясовано всі обставини справи. Зокрема дізнавачем взагалі не допитувався сам ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні. На думку слідчого судді без допиту боржника по сплаті аліментів та з`ясування його позиції, зокрема щодо причин несплати ним аліментів, наявності чи відсутності у нього такої можливості (з огляду на те, що він може працювати неофіційно та отримувати певний дохід), висновок дізнавача про те, що ОСОБА_4 не мав та не має наміру злісно ухилятися від покладених на нього обов`язків є передчасним.

Відтак, враховуючи вищенаведене, дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження передчасно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною без врахування вимог ст. 284 КПК України, без всебічного урахування усіх доказів та обставин справи, а відтак скаргу ОСОБА_3 слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 29.12.2023 року про закриття кримінального провадження задоволити.

Постанову дізнавача СД Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 29 грудня 2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000304 від 14 листопада 2023 р. - скасувати.

Ухвала оскарження не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2024 р. о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1