н/п 1-кс/953/8932/23
"14" листопада 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
14.11.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно підозрюваного - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони на відчуження та розпорядження, а саме на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування отримано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на території м. Харкова, в період з 28.09.2023 по 09.11.2023, діючи за завдання та під контролем громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, в свою чергу, діє в інтересах іноземної держави російської федерації, здійснював збір та передачу інформації про наявність, пересування сил та засобів ЗСУ, а також відомостей щодо результатів обстрілу російськими збройними формуваннями об`єктів оборонно-промислового комплексу, що розміщені на території вказаного населеного пункту.
09.11.2023 слідчим СВ УСБУ в Харківській області в порядку, визначеному ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 .
09.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей, що містяться у відповіді на запит, що надійшла із КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , як основний додатковий вид покарання передбачає застосування конфіскації майна.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, наявність відповідних даних у відповіді на запит, що надійшла із КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради є конкретними фактом, підтверджуючим право власності підозрюваного на вказане майно.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказане майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно накласти арешт з метою недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна підозрюваного, яке може підлягати конфіскації відповідно санкції злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, на електронну адресу суду надійшла заява прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якій він просить судове засідання щодо арешту майна розглядати без його участі у зв`язку з службовою зайнятістю. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 13).
Майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .
09.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (а.с. 5-9).
Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.
Згідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 111 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаного майна, належного підозрюваній, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваної ОСОБА_9 завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1