21 грудня 2023 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Адамівка, Віньковецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимої,
19.12.2023 слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення фіктивного алібі.
Заслухавши пояснення слідчого і прокурора, які підтримують клопотання, підозрюваної, яка не заперечила проти задоволення клопотання, захисника, яка не вбачала доцільності у запобіжному заході, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до такого висновку.
18 грудня 2023 року в ході розслідування кримінального провадження відповідно до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
За версією органу досудового розслідування встановлено, що 08 листопада 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , де спільно з громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивала алкогольні напої. В подальшому у ОСОБА_6 виникла словесна суперечка з ОСОБА_11 . В ході подальшого словесного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 .
В подальшому, під час вказаного конфлікту, ОСОБА_6 перебуваючи поруч із вхідними дверима до вищевказаного будинку, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень іншій особі, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в правій руці ніж господарсько-побутового кризначення, перебуваючи позаду ОСОБА_11 , умисно нанесла лезом ножа один удар в задню ліву половину грудної клітини потерпілого ОСОБА_11 .
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини з раною на задній стінці грудної клітини зліва по лівій прихребтовій ділянці на рівні остистого відростка 7 грудного хребця, яке проникло в ліву плевральну порожнину з накопиченням крові та повітря в лівій плевральній порожнині, що в клінічному перебігу спричинило до колабування лівої легені, підшкірної емфіземи, що за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
- заявою ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (злочину);
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого останній повідомив всі обставини вчинення відносно нього злочину;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час якого останній відтворив всі обставини вчинення відносно нього злочину;
- протоколом огляду місця події від 10.11.2023 який було проведено за адресою АДРЕСА_2 ;
- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останній повідомив додаткові обставини вчинення відносно нього злочину;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 ;
- висновком судово-медичної експертизи;
- протоколом огляду речей належних потерпілому ОСОБА_11 ;
- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка була пред`явлена ОСОБА_6 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Вагомість поданих слідчому судді та наявних у матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_6 причетна до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування, у тому числі у межах України.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваної.
Аналізуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 її вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування до підозрюваної найменш обтяжливого запобіжного заходу, який слідчий суддя, зважуючи пропорційно на потреби досудового розслідування та необхідність втручання у права особи, вважає прийнятним.
Враховуючи усі фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї в межах строку досудового розслідування обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Строк дії покладених на підозрювану обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою
та обов`язку, передбаченого частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту ,у якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвала в частині покладення на підозрювану обов`язків діє по 16 лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя