УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

25.09.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід № 85484) скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, заявник посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 13.09.2023 за допомогою поштового зв`язку до Державного бюро розслідувань направлено заяву (повідомлення) голови ГО «СПІЛЬНА ВАРТА» ОСОБА_4 № 700 від 12.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, яке було отримано уповноваженою особою 14.09.2023. Однак, в порушення положень ст. 214 КПК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення, станом на день подання скарги до суду, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Враховуючи викладене, заявник просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви (повідомлення) № 700 від 12.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді скарга 11.10.2023 розподілена на слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився. Однак на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Уповноважена особа Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Однак, 25.10.2023 на електронну адресу суду надійшов лист заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 № 33243-23/10-2-04-01-13990/23 від 25.10.2023, відповідно до якого заява голови ГО «СПІЛЬНА ВАРТА» ОСОБА_4 № 700 від 12.09.2023 направлена для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання також не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Однак, 28.11.2023 на електронну адресу суду надійшов лист заступника керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві № 37102-23/к/11-03-20565/23 від 27.11.2023, в якому зазначено, що за результатами розгляду заяви ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», об`єктивних обставин, що можуть свідчити про вчинення неправомірних дій суддею Київського окружного адміністративного суду та посадовими особами Київської міської державної адміністрації не встановлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилось.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Так, 13.09.2023 за допомогою поштового зв`язку до Державного бюро розслідувань направлено заяву (повідомлення) голови ГО «СПІЛЬНА ВАРТА» ОСОБА_4 № 700 від 12.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, яке було отримано уповноваженою особою 14.09.2023, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта».

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до Реєстру вносяться час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17 червня 2020 року, згідно п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, може мати місце лише у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; наявність в такій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, впродовж 24 годин.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно вчинення кримінального правопорушення організованою групою осіб, зокрема суддею Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 , яка порушуючи вимоги ст. 45 КАС України, прийняла рішення за заявою ПП «Інтерторг-2009» в інтересах посадових осіб Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Водночас, заява (повідомлення) голови ГО «СПІЛЬНА ВАРТА» ОСОБА_4 № 700 від 12.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній справі та не є повідомленням про злочини, які підслідні Державному бюро розслідувань, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень.

Так, заявник повідомляє про вчинення кримінального правопорушення організованою групою осіб, зокрема суддею Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 і самостійно кваліфікує їх дії за ч. 1 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 368 КК України.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон дійсно не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину. Однак це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання керівнику Державного бюро розслідувань тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з цього, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження адвоката ОСОБА_3 , що в заяві (повідомленні) голови ГО «СПІЛЬНА ВАРТА» ОСОБА_4 № 700 від 12.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення вказано всі елементи вчиненого злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, а також всі ознаки вчиненого злочину: час, місце, спосіб, ПІП особи, місце її роботи і посаду, короткі обставини злочину, оскільки це не відповідає встановленим фактичним обставинам.

Слідчий суддя враховує також відповідну судову практику. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (зокрема, справа «Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), справа «Толстой Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom). У рішенні у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» Суд нагадав, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що, з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним (див. «Ернст та інші проти Бельгії» (Ernst and Others v.Belgium).

Крім того, ухвалами судів апеляційної інстанції підтверджено обґрунтованість рішень слідчих суддів щодо відмов у задоволенні скарг на бездіяльність уповноважених службових осіб, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами про вчинення кримінальних правопорушень як суддями, так і у разі встановлення слідчими суддями відсутності ознак заявлених правопорушень, зокрема, від 28.07.2020 (справа № 760/3633/20, провадження 11сс/824/3864/2020), від 18.01.2021 (справа №759/6624/20, провадження №11-сс/824/1109/2021), від 29.01.2021 (справа № 991/297/21, провадження № 11-сс/991/116/21), від 02.02.2021 (справа № 991/106/21, провадження №11-сс/991/85/21).

Також, слід звернути увагу заявника на те, що відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №8-рп/2011 від 12 липня 2011 року, в якому, поміж іншого, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку, або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Отже виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що звертаючись до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, заявник вказує на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань.

Проте, «бездіяльність» - це пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була і могла вчинити.

Відтак, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку посадової особи Державного бюро розслідувань, враховуючи позицію, викладену в листі заступника керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві № 37102-23/к/11-03-20565/23 від 27.11.2023, де зазначено, що за результатами розгляду заяви ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», об`єктивних обставин, що можуть свідчити про вчинення неправомірних дій суддею Київського окружного адміністративного суду та посадовими особами Київської міської державної адміністрації не встановлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилось.

Відповідно до вимог статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд заявником, перевіривши надані в обґрунтування його доводів матеріали, з урахуванням наведеного вище, прихожу до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 214, 303, 304, 307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «СПІЛЬНА ВАРТА», на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1