Справа № 545/3748/23
Провадження № 1-в/545/636/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сад Сумського району Сумської області, громадянина України, розлученого, до засудження не працював, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

засудженого: 06.10.2020 Новгород-Сіверським райсудом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 162, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.05.2020 по 25.05.2020.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,

у с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , в обґрунтування подання посилаються на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник адміністрації виправної колонії в судовому засідання не підтримав подання.

Прокурор проти задоволення подання заперечував.

Засуджений у судовому засіданні просив задовольнити подання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст.. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_5 засуджений 06.10.2020 Новгород-Сіверським райсудом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 162, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.05.2020 по 25.05.2020.

Початок строку: 28.05.2020, кінець строку: 25.11.2024.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженої на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

На час складання подання було надано характеристику на засудженого, згідно з якою засуджений в місцях позбавлення волі знаходився з 28.05.2020. З 28.05.2020 за час перебування під вартою покарання в відділенні господарчої обслуги в ДУ «Новгород-Сіверська установи виконання покарань (№31)» де характеризувався негативно, заохочень не мав, за порушення вимог режиму утримання було накладено 6 стягнень. З 23.09.2022 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», працевлаштований різноробочим виробничої зони установи. На даний час переведений до Дільниці соціальної реабілітації та працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті установи, характеризується позитивно, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 3 рази, мав 6 стягнень, які погашені. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Також з поданням було надано висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI) ? 80 балів, зазначено, що засуджений довів своє виправлення та може бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст.. 81, 107 КК України) ? 65 балів.

Разом з тим, на час розгляду подання в суді обставини змінилися, і представник адміністрації установи в судовому засіданні подання не підтримав, зазначивши, що 03.11.2023 на засудженого було накладено стягнення у вигляді догани за порушення режиму відбування покарання, на теперішній час засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також заохочення до засудженого почали застосовуватися з 30.12.2020 в той час, як в місцях позбавлення волі він перебуває з 28.05.2020.

Прокурор просив в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого відмовити.

З огляду на характер застосованих відносно засудженого заохочень, їх періодичність та наявність непогашеного стягнення, суд доходить висновку, що заохочення носять однотипний характер, засуджений має стягнення у виді догани(03.11.2023 на засудженого було накладено стягнення у вигляді догани за порушення режиму відбування покарання), що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання. Отже, ці обставини не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочення не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці, враховуючи наявність непогашеного стягнення.

З огляду на викладене, подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннявідносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1