ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/502/24 Справа № 210/5046/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє рішення суд мотивував тим, що недостатньо підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від призначеного покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання. Вказує, що за час відбування покарання довів своє виправлення зразковою поведінкою, відбув 3/4 строку, стягнень не має. До праці не був залучений. Він має третю групу інвалідності. Зауважує, що всі судові витрати за вирок ним погашені.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2015 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України від 12.05.2016 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.08.2015 року скасовано та призначено новий розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.11.2016 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2015 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк тримання під вартою з 28.10.2014 року по 08.11.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України від 03.10.2017 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.11.2016 року залишено без змін.

З 04.03.2021 року ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)». Кінець строку призначеного покарання 16.10.2024 р.

Засуджений у період з 04.03.2021 р. по теперішній час зарекомендував себе з посередньої сторони, був заохочений 3 (три) рази, мав 12 (дванадцять) стягнень за три з яких був поміщений до ДІЗО, які погашені в законному порядку.

Згідно з комісійним висновком від 25.09.2023 щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_8 згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристик під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 63 бали з мінімально необхідних 64, тому вважається таким, що не довів своє виправлення та не може бути представлений до УДЗ від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, слід зробити висновок, що умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а також відомості про особу засудженого, його поведінку протягом строку відбування покарання, колегія суддів зауважує, що наявність заохочень за певний період часу, а саме за 2021-2023 роки, ним були отримані після 12 (дванадцяти) стягнень, які були погашені в законному порядку.

ОСОБА_8 відбуває покарання з 2021 по теперішній час, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши в сукупності наведені обставини, дійшов правильного висновку про те, що об`єктивних передумов для застосування умовно-дострокового звільнення на теперішній час не встановлено, а тому клопотання засудженого є передчасним.

Крім того, засуджений як на підставу задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання зазначає, що має третю групу інвалідності, але жодних документів, які б це підтвердили до суду апеляційної інстанції надано не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді