Справа № 203/4309/18
Провадження № 1-кп/0203/75/2024
В И Р О К

іменем України

26 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002383 від 15.10.2018 року, стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Межиріччя Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньою, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

15.10.2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин у квартирі АДРЕСА_3 у ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт з її співмешканцем ОСОБА_10 , разом з яким вони проживали з 2008 року. В ході конфлікту у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_9 зайшла до кухні вказаної квартири та взяла зі стола, розташованого на кухні кухонний ніж та з вказаним ножем вийшла до передпокою, де знаходився ОСОБА_10 . Знаходячись у передпокої вказаної квартири спиною до вхідних дверей, в ході триваючого словесного конфлікту, тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_9 вказаним ножем нанесла ОСОБА_10 , який знаходився в той час напроти неї, один удар в грудну клітину, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця і лівої легені, яке ускладнилось крововтратою, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково і пояснила, що вони з ОСОБА_11 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_4 одинадцять років як пара. 14.10.2018 року ОСОБА_10 повернувся додому з роботи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Близько 16.00 години вони за попередньою домовленістю зустрілись з другом ОСОБА_12 в кафе «Бистро», де випивали слабоалкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_10 пішов додому, а ОСОБА_9 та ОСОБА_12 пішли до останнього. Приблизно о 00:00-00:30 годині ОСОБА_12 провів ОСОБА_9 додому, де у неї з Вячеславом, який вів себе агресивно та неадекватно, на ґрунті ревнощів стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 штовхав та бив її, не випускав з квартири, схопив ніж зі стола з металевою ручкою та приставив до шиї ОСОБА_9 , пригрозивши, що якщо вона піде, він її вб`є. ОСОБА_9 , в свою чергу, також схопила ніж з ручкою чорного кольору, звідки саме, не пам`ятає та таким чином намагалась налякати ОСОБА_10 . ОСОБА_9 в ході штовханини намагалась вийти з квартири. Ніж обвинувачена тримала лезом вниз, намагаючись відчинити вхідні двері, відштовхувала ОСОБА_10 , який тягнув її. Зазначила, що ОСОБА_13 при цьому продовжував тримати в руках ніж, чому його не було виявлено в коридорі в ході огляду місця події пояснити не змогла. Потім ОСОБА_10 різко впав. ОСОБА_9 , оскільки в коридорі було темно, почала тягнути його за руки у кімнату, де побачила кров. Близько п`ятнадцяти хвилин ОСОБА_9 намагалась привести до тями ОСОБА_10 , робила йому штучне дихання та поливала водою. Злякавшись, що ОСОБА_10 так і не прийшов до свідомості, ОСОБА_9 вибігла з квартири. При цьому підперла двері квартири стільцем, щоб не вийшли їх собаки. Не маючи при собі мобільного телефону, обвинувачена не мала змоги телефонувати, пішла до автовокзалу, звідки на таксі приїхала до матері ОСОБА_14 .. По приїзду ОСОБА_9 сказала, що в неї був конфлікт, під час якого ОСОБА_13 впав без свідомості. Також, ОСОБА_15 пояснила, що після конфлікту з ОСОБА_10 в неї залишились тілесні ушкодження, однак її ніхто не оглядав. Крім того, зазначила, що на слідчому експерименті з причини наляканості та розгубленості не вірно вказала, що стояла обличчям до ОСОБА_16 , наполягала на тому, що останній отримав травму, коли вона намагалась вийти з квартири, стоячи до нього спиною, та відштовхувала його, походження тілесних ушкоджень на підборідді у ОСОБА_10 пояснити не змогла. Вказала, що умислу вбивати не мала.

Заслухавши обвинувачену, допитавши потерпілу, свідків, експерта, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Потерпіла ОСОБА_17 суду показала, що 15.10.2018 року її син ОСОБА_18 зателефонував та попросив в неї кошти. О 15.00 годині по телефону дізналась, що її син разом зі співмешканкою ОСОБА_19 та їх другом ОСОБА_13 гуляють. Вночі близько о 00:30 годині до неї приїхала на таксі ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння, та повідомила, що коли вона повернулась додому, ОСОБА_13 в квартирі лежав мертвий. На питання, що сталось та чому ОСОБА_9 одразу не викликала поліцію та швидку допомогу, остання нічого пояснити не змогла. Також пояснила, що ОСОБА_9 з її сином ОСОБА_20 дуже часто вживали алкогольні напої, будучи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 ставала агресивною, були випадки коли остання кидалась на неї з тяжкими предметами. Зі слів сина їй було відомо, що з ОСОБА_9 в них виникали конфлікти з-за ревнощів.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що 14.10.2018 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його онук ОСОБА_22 гуляли по вул.Набережній, приблизно о 21.30 годині він зателефонував ОСОБА_23 , на що останній сказав, що вони прийдуть до нього в гості. Приблизно о 23.00 годині до нього прийшов онук та ОСОБА_24 , які повідомили, що ОСОБА_13 пішов додому. ОСОБА_9 знаходилась у них приблизно до 00.30 годині, слухали музику, алкогольні напої не вживали. Вказав, що свідком сварок між ОСОБА_19 та ОСОБА_13 не був, останній був позитивною неконфліктною людиною.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 14.10.2018 року він зі своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зустрілись близько 14.30 години. ОСОБА_10 вже був в алкогольному сп`янінні. У трьох вони пішли до АТБ купили алкогольні напої, потім пішли в кафе, розташоване на вул. Серова, де розпивали спиртні напої. Приблизно о 20.00 годині ОСОБА_10 пішов до себе додому, за адресою: АДРЕСА_5 . Потім ОСОБА_24 попросилась в гості до ОСОБА_12 , щоб скористатись інтернетом, та о 22 годині приїхали до нього додому, де він сидів за комп`ютером, а ОСОБА_9 за ноутбуком. Біля 00.30 годині провів ОСОБА_9 до її під`їзду та повернувся додому спати. Також пояснив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 часто виникали сварки та бійки, при яких він був очевидцем більше 10 разів. Сварки виникали, коли вони перебували в алкогольному сп`янінні, після чого мирились.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показала, що мешкає за адресою АДРЕСА_6 , на третьому поверсі, потерпілий ОСОБА_10 мешкав зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 в цьому ж під`їзді на 5 поверсі. Очевидцем подій, які сталися 15.10.2018 року, вона не була, пізніше була запрошена співробітниками поліції в якості понятої, однак обставини того, що сталося їй відомо зі слів матері потерпілого ОСОБА_10 та співробітників поліції. Також пояснила, що сусід ОСОБА_10 характеризувався добре, часто перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак був не агресивний. Іноді в нього дома були гучні компанії, вночі 15.10.2018 сварок не чула.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , біля трьох років. Його квартира розташована на четвертому поверсі, на п`ятому поверсі над його квартирою з правої сторони, в цьому ж під`їзді мешкав чоловік з жінкою. 15.10.2018 року о 22.00-23.00 год., потім о 03-00 год. чув шум та гучні голоси чоловіка та жінки з квартири, в якій мешкали вказані сусіди.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_10 , який мешкав з ОСОБА_9 . Дату та рік розглядуваних подій не пам`ятає. Ввечері приблизно о 22.00-23.00 знаходилась з дитиною вдома, чекала на приїзд чоловіка та чула голоси з квартири, де мешкав ОСОБА_10 з ОСОБА_9 . Потім шум був у під`їзді, до сусідів ні вона, ні чоловік не піднімались, між ким відбувався конфлікт не бачила. Пояснила, що з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 іноді мешкала його матір ОСОБА_28 , всі зловживали спиртними напоями та конфліктували між собою, хто був ініціатором конфліктів їй не відомо.

Згідно з протоколом огляду місця події від 15.10.2018р. (т.2 а.с.149-155) за адресою: АДРЕСА_5 в крайньому правому під`їзді на сходах, перилах було виявлено ряд слідів бурого кольору, на сходинковому майданчику біля 5 поверху біля квартири АДРЕСА_8 , підпираючи вхідні двері, знаходиться металевий стілець. В коридорі на підлозі виявлено мокрий светр зі слідами бурого кольору, розбиту кружку, на кухні на підлозі біля столу - кухонний ніж зі слідами бурого кольору, в кімнаті біля входу металеве відро, поряд мокре полотенце. В ході огляду місця події змиви зі сходів та перил, зовнішньої ручки зі вхідних дверей, два паспорти, кухонний ніж, светр та ключі, які знаходились шкатулці та якими були зачинені двері, були вилучені та поміщені до спецпакетів.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 15.10.2018 року (т.2 а.с.156-161) в квартирі було виявлено труп ОСОБА_10 , на якому лише на шиї була одягнена мокра футболка, на передній поверхні якої є щілиноподібний дефект, також одягнуті джинси, мокрі переважно на задній поверхні. На передній поверхні грудної клітини ліворуч знаходиться рана щілиноподібної форми, на підборідді садна. В ході огляду трупу були зроблені змиви РБК з тіла та рук ОСОБА_10 , зрізи з нігтьових пластин, які разом з виявленою футболкою були вилучені.

З протоколу додаткового огляду місця події від 15.10.2018 року (т.2 а.с.201-209) вбачається, що в кімнаті квартири було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung з розбитим екраном, на кухні на столі - ніж з рукояткою сірого кольору та лезом довжиною 130 мм.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 16.10.2018 року та відеозапису до нього (т.2 а.с.211-213) ОСОБА_9 на місці події показала, що 15.10.2018 року приблизно о 01 годині ОСОБА_10 відчинив їй двері та впустив її в квартиру, де погрожував їй фізичною розправою, тримаючи кухонний ніж у правій руці. Потім ОСОБА_9 взяла в кухні зі столу кухонний ніж для того, щоб налякати ОСОБА_16 та вийти з квартири, але останній її не випускав та за кофту, одягнену на обвинуваченій, затягнув назад до квартири, різко наблизивши її до себе, при цьому ОСОБА_9 в правій руці тримала кухонний ніж, після чого ОСОБА_10 впав, вона почала приводити його тями та перетягнула його до кімнати, де поклала його біля дивану на підлогу, а потім поливала його водою. Побачивши, що він не подає ознак життя, поїхала до його матері.

В ході затримання ОСОБА_9 у останньої в присутності двох понятих було здійснено її обшук, під час якого у затриманої вилучено змиви з рук, зрізи з нігтьових пластин з рук, сліди пальців рук та долонь, жіноча кофта чорного кольору, жіночі штани чорного кольору та жіночі кросівки чорного кольору, що підтверджується протоколом затримання від 16.10.2018 року (т.2 а.с.192-194).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2240/759-Е від 15.11.2018 року (т.2 а.с. 218-221) смерть ОСОБА_10 настала приблизно за 3-4 години до початку огляду трупа на місці виявлення від проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця і лівої легені, яке ускладнилось гострою крововтратою. Колото-різане поранення грудної клітини спричинене прижиттєво, незадовго до настання смерті, пласким колюче-ріжучим предметом з шириною клинка поринулої частини не більш 15,2 мм, маючого гостре лезо й обух, товщиною близько 1,9 мм, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення і знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,88‰, що по відношенню до живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Враховуючи кількість, локалізацію та характер тілесних ушкоджень не виключена можливість спричинення ОСОБА_10 колото-різаного поранення за обставин, зазначених ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту.

Експерт ОСОБА_29 в судовому засіданні, роз`ясняючи висновок експерта №2240/759-Е підтвердив, що тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця і лівої легені перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та садна в ділянці нижньої губи та підборідді відносяться до легких тілесних ушкоджень і не перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. Рановий канал у потерпілого становить 10-11 см. було пошкоджено серце, легені а також пересічена хрящова частина ребра, тому була прикладена сила. Напрямок ранового каналу спереду назад, дещо знизу вверх. Не виключено, що легкі тілесні ушкодження могли утворитись в процесі падіння тіла і при ударі об поверхню, на яку впало тіло. При умові можливого натикання потерпілого на ніж при боротьбі таких ушкоджень спричинено не могло бути, замах та застосована певна сила удару була достатньою, щоб ніж перетнув хрящову частину ребра і проникнув на глибину 10-11см. Також пояснив, що дані слідчого експерименту конкретно не говорять про те, що було застосовано силу, однак вказують на те, в якому напрямку утримувався ніж, та при експертизі трупа встановлено, що була застосована сила удару.

В результаті проведення судово-імунологічної експертизи при дослідженні зразка крові ОСОБА_9 встановлено групу А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що підтверджується висновком експерта № 1122 від 01.11.2018 року (т.2 а.с.224-225).

Відповідно до висновку експерта №26/4.6/1122 від 06.11.2018 року (т.2 230-238), складеного в результаті проведення судової трасологічної експертизи, в результаті дослідження трьох слідів пальців рук, вилучених з зовнішньої ручки вхідних дверей, встановлено, що один з них має розмір 11х18 мм та був залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_9 , інші два сліди не придатні для ідентифікації за ними особи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 333 від 16.11.2018 року (т.2 а.с. 243-245) ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, на хронічне душевне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждала. За своїм психічним станом під час інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. На момент експертизи на будь-яке психічне захворювання також не страждала, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Відповідно до висновку експерта №1100 від 16.11.2018 року, складеного в результаті проведення судово-цитологічної експертизи (т.2 а.с.240-241), в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_10 наявність крові не встановлена; клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені.

З висновку експерта № 8-1258 від 14.12.2018, складеного за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т.3 а.с.3-13) вбачається, що об`єктом дослідження були ножі, вилучені 15.10.2018 року в ході огляду квартири АДРЕСА_3 , копія висновку експерта про групову приналежність крові ОСОБА_9 та зразки крові трупа ОСОБА_10 . Експертом було зроблено висновок, що на клинку ножа з руків`ям чорного кольору встановлена наявність крові, генетичні ознаки слідів якої співпадають з генетичними ознаками зразка крові трупу ОСОБА_10 . На клинку ножа з руків`ям світло-коричневого кольору наявність крові людини не встановлена. На руків`ях наданих на дослідження ножів встановлена наявність клітин з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказу вказаного висновку через те, що його не було відкрито стороні захисту, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Частина 3 статті 290 КПК Украйни зобов`язує прокурора надати доступ та можливість скопіювати та відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок експерта № 8-1258 від 14.12.2018 отриманий стороною обвинувачення після направлення обвинувального акту до суду та долучений до матеріалів кримінального провадження за письмовим клопотанням прокурора про дослідження письмових доказів в судовому засіданні 29.09.2021 року (т.2 а.с146, т.3 а.с. 27). При цьому судова молекулярно-генетична експертизи була призначена на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2018 року, з якою сторона захисту ознайомлена. Крім того колегія суддів зазначає, що перелік письмових доказів сторони обвинувачення було оголошено судом, після чого сторона захисту, маючи можливість ознайомитись зі змістом висновку експерта, не заперечувала проти його долучення та дослідження судом. Таким чином підстави для тверджень про порушення вимог ст.290 КПК України відсутні.

Згідно з інформацією, наданою 11.12.2023 року начальником Ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області на адвокатський запит захисника ОСОБА_30 (т.3 а.с.226-229), 15.10.2018 року о 21.15 заарештована ОСОБА_9 була доставлена до ІТТ №1 ГУНП, де у неї були виявлені ушкодження у вигляді забою ліктя правої руки, про що складено акт виявлення тілесних ушкоджень. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_9 остання зазначала, що вказані тілесні ушкодження отримала у побуті з власної необережності, а саме впала біля будинку на тачку. При проведенні інтерв`ювання інспектором з дотриманням прав людини ОСОБА_9 скарг на незаконні дії співробітників поліції не висловлювала.

Протокол обшуку від 15.10.2018 року, в ході якого було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 (т.2 а.с.176-180), суд не бере до уваги у зв`язку їх неналежністю.

Неналежність останнього доказу не впливає на встановлення судом обставин події злочину, оскільки інші зібрані докази є належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення, що саме ОСОБА_9 завдала ножових поранень ОСОБА_10 , від яких настала смерть потерпілого, що не оспорюється й самою обвинуваченою.

У судових дебатах захисник виклав позицію про можливість кваліфікації дій обвинуваченої за ст.119 КК України.

Вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (постанова Верховного Суду від 04 червня 2020 року справа № 221/6129/17).

Умисне вбивство, передбачене статтею 115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Верховний Суд в постанові від 14.09.2021по справі № 381/1869/18 зазначив, що спричинення одного ножового проникаючого удару у грудну клітку зліва створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини. Такий характер, локалізація тілесного ушкодження, знаряддя, яким воно заподіяне, вказують на наявність у винного умислу на спричинення смерті потерпілій.

Також слід зазначити, що відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року за частиною 1 статті 115 КК України кваліфікуються вбивства, вчинені під час обопільної сварки чи бійки або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим.

Крім того в постанові від 21 травня 2020 по справі № 604/546/16-к Верховний Суд зробив висновок про те, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь. Так, судом правильно враховано, що особа обрала знаряддям вчинення злочину ніж, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині. В цій справі Верховним Судом також констатовано правильність кваліфікації дій засудженого за ч.1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про наявність у ОСОБА_9 умислу на вбивство ОСОБА_10 , суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранень, причину припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, обвинуваченою хоча й було завдано потерпілому лише один удар ножем, але він був прицільним, з застосуванням певної сили й спрямований в життєво важливий орган серце. Тому, враховуючи вказане, беручи до уваги часті конфлікти між винною та потерпілим, які виникали, в тому числі й на ґрунті ревнощів, наявну можливість у обвинуваченій позбутись ножа при намаганні покинути квартиру, поведінку винної після вчинення злочину (не викликала швидкої медичної допомоги, хоча в квартирі був мобільний телефон, не попросила у таксиста телефон для цього, приховала від матері загиблого обставини смерті сина) колегія суддів вважає, що обвинувачена діяла з прямим умислом на спричинення смерті потерпілому.

При цьому до пояснень обвинуваченої щодо того, що вона була налякана та розгублена, тому не покликала на допомогу, не викликала швидку, суд відноситься критично, оскільки переміщала тіло ОСОБА_10 по квартирі, виходячи з квартири, приперла двері стільцем, турбуючись про собак, які могли вибігти з квартири, що не є характерною поведінкою для людини, яка перебуває в стані стресу, страху, наляканості та розгубленості. Позицію ОСОБА_9 , що вона не мала умислу на спричинення смерті ОСОБА_10 , суд вважає надуманою, і такою, що є засобом захисту, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Тому, зважаючи на досліджені докази у вказаному кримінальному провадженні та на практику Верховного Суду України суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_9 , яка раніше не судима, є особою молодого віку, незаміжня, за місцем проживання скарг на неї не надходило, офіційно не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Суд, також, не може залишити поза своєю увагою, що ОСОБА_9 не проявляє будь-якого каяття у вчиненому, в судовому засіданні не проявляла співчуття потерпілій, не вчинила жодних дій на відшкодування моральної шкоди потерпілій.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, наближеної до мінімальної. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України за загальним правилом моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги обставини та характер злочину, у вчиненні якого вину обвинуваченої визнано доведеною, глибину душевних страждань та психологічних переживань потерпілої у зв`язку із трагічною втратою єдиного сина та вважає, що заявлена до відшкодування ОСОБА_6 моральна шкода в розмірі 500000 грн. є справедливою і співмірною. Таким чином, цивільний позов потерпілої слід задовольнити в повному обсязі, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні.

Зважаючи на особу обвинуваченої, відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, призначення реального покарання у виді позбавлення волі, введений в Україні воєнний стан, реальну можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, що полегшує обвинуваченій можливість переховуватись від суду та ухилитись від відбування покарання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Застосувати до набрання вироком законної сили до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши обвинувачену під варту у залі суду.

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_9 у строк покарання, перебування під вартою з 15.10.2018 року по 19.02.2021 року та з 26.01.2024 по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 500000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи, що оформлена висновком експерта від 06.11.2018 року № 26/4.6/1122, у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, оформленої висновком експерта № 8-1258 від 14.12.2018 року, у розмірі 14046 (чотирнадцять тисяч сорок шість) гривень 18 копійок.

Речові докази, які зберігаються в камері схову ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області,

- вилучені 15.10.2018 року в ході огляду квартири АДРЕСА_3 змиви речовини бурого кольору, змив з зовнішньої ручки вхідних дверей, светр, змиви трьох слідів пальців рук, кухонний ніж знищити; паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_31 , мобільний телефон «Самсунг» - повернути за належністю;

- вилучені 15.10.2018 року в ході огляду трупа ОСОБА_10 змив речовини бурого кольору з тіла трупа, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин з рук, футболку з трупа знищити;

- вилучені в ході затримання ОСОБА_32 змиви з її рук, зрізи нігтьових пластин з її рук, відбитки пальців рук та долонь, штани, кофту, кросівки - знищити;

- вилучений 15.10.2018 року в ході обшуку в квартирі АДРЕСА_9 складний ніж, штани сірого кольору, футболку сірого кольору, куртку чорного кольору, кросівки темно-сірого кольору повернути за належністю .

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3