В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001372 від 17.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи протягом року, а саме - 28.08.2023 засудженим Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив.

Перебуваючи в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.09.2023, приблизно о 16 год. 00 хв., а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,395 г. у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, яка знаходилась в прозорому зіп-пакеті, що був загорнутий у фольгу та почав його незаконно зберігати при собі без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

В подальшому, ОСОБА_3 помістив психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, до передньої кишені штанів, чорного кольору, в які був одягнений, та направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Того ж дня, а саме 16.09.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вулиця Курнатовського, 5-Б, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі згорток фольги, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет, в середині якого знаходиться психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, 16.09.2023 в період часу з 16 години 46 хвилин до 16 години 50 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вулиця Курнатовського, 5-Б, ОСОБА_3 , в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно видав згорток фольги, в якому знаходиться прозорий зіп-пакет, в середині якого знаходиться психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,395 г, яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/49921 - НЗПРАП від 21.09.2023: надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,395 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, а також підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2023 постановленим у справі № 755/11958/23, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити з урахуванням ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 71, 72, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2023 у виді 1 (одного) року обмеження волі, остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму в розмірі 1 912 грн. 00 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-23/49921 - НЗПРАП від 21.09.2023.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази по справі: зіп-пакет в якому міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,395 г., що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-01372 від 16.09.2023) - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: