Дата документу 22.11.2023
Справа № 334/7482/23
Провадження № 1-кп/334/710/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадженні № 0001163, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вет`ю, Комі АРСР, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 (особисто), обвинуваченого - ОСОБА_4 (особисто), представника потерпілого - ОСОБА_6 (діє на підставі Довіреності №4 від 12.09.2023), -

ВСТАНОВИВ:

Указами Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації на всій території України введено воєнний стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. 03.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину 4 статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного стану».

04.06.2023 ОСОБА_3 вступив у попередню змову із ОСОБА_4 щодо крадіжки металевого паркану майнового комплексу по вул. Зеленій, 50 в місті Запоріжжі , згідно якої вони за допомогою слюсарного інструменту мали відокремити металеві секції паркану від стовбурів та за допомогою вантажного автомобілю перевезти їх для подальшого збуту, залучивши перевізника ОСОБА_7 , який має вантажний бортовий автомобіль ГАЗ 33021, не посвячуючи останнього в свій злочинний намір.

Того ж дня о 18:00 ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна та з корисливою метою, прибув до огорожі майнового комплексу по вул. Зеленій, 50 в м. Запоріжжя , де згідно із попередньою змовою, за допомогою ножівки по металу відокремив від стовбурів 9 секцій паркану із канільованої сітки розміром 2,24м на 1,79м, загальною масою 600кг, ринкова вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 26.06.2023 №СЕ-19/108-23/9507 складає 24 300,00 грн та завантажив у кузов бортового автомобілю ГАЗ 33021 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням свідка ОСОБА_7 , виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, але не зміг розпорядитися викраденим майном н свій розсуд з причин, які не залежали від його волі, оскільки такі дії були припинені о 18:59 на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Також, Указами Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації на всій території України введено воєнний стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. 03.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину 4 статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного стану».

04.06.2023 ОСОБА_4 вступив у попередню змову із ОСОБА_3 щодо крадіжки металевого паркану майнового комплексу по вул. Зеленій, 50 в місті Запоріжжі , згідно якої вони за допомогою слюсарного інструменту мали відокремити металеві секції паркану від стовбурів та за допомогою вантажного автомобілю перевезти їх для подальшого збуту, залучивши перевізника ОСОБА_7 , який має вантажний бортовий автомобіль ГАЗ 33021, не посвячуючи останнього в свій злочинний намір.

Того ж дня о 18:00 ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна та з корисливою метою, прибув до огорожі майнового комплексу по вул. Зеленій, 50 в м. Запоріжжя , де згідно із попередньою змовою, за допомогою ножівки по металу відокремив від стовбурів 9 секцій паркану із канільованої сітки розміром 2,24м на 1,79м, загальною масою 600кг, ринкова вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 26.06.2023 №СЕ-19/108-23/9507 складає 24 300,00 грн та завантажив у кузов бортового автомобілю ГАЗ 33021 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням свідка ОСОБА_7 , виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, але не зміг розпорядитися викраденим майном н свій розсуд з причин, які не залежали від його волі, оскільки такі дії були припинені о 18:59 на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, надав покази, за змістом яких йому потрібні були металеві секції паркану для огородження за місцем його проживання. Він знав, що по вул. Зеленій, 50 в м. Запоріжжі знаходиться колишня база відпочинку, земельна ділянка якої огороджена парканом. Усвідомлюючи, що вказане майно належить власникам майнового комплексу по вул. Зеленій,50 в м. Запоріжжі , він вирішив, що може взяти там необхідні секції паркану, для чого домовився з ОСОБА_4 , що останній йому допоможе. Також вони залучили ОСОБА_7 , який мав грузовий транспортний засіб для перевезення, проте йому сказали, що вони домовились зі сторожем про те, що заберуть вказаний паркан. 04.06.2023 приблизно о 18:00 вони приїхали за адресою м. Запоріжжя, вул. Зелена, 50 та почали знімати секції паркану із канільованої сітки розміром 2,24м на 1,79м зі стовбурів та грузити на машину. Всього зняли 9 секцій, проте в цей час під`їхали невідомі особи, які виявились знайомими власників майнового комплексу, та припинили їх діяльність. Після чого було викликано співробітників поліції. У скоєному розкаявся, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, надав покази, за змістом яких його знайомому ОСОБА_3 потрібні були металеві секції паркану для огородження за місцем його проживання. Той знав, що по вул. Зеленій, 50 в м. Запоріжжі знаходиться колишня база відпочинку, земельна ділянка якої огороджена парканом та запропонував ОСОБА_4 допомогти з розбором необхідних секцій паркану, на що останній погодився. Також вони залучили ОСОБА_7 , який мав грузовий транспортний засіб для перевезення, проте йому сказали, що вони домовились зі сторожем про те, що заберуть вказаний паркан. 04.06.2023 приблизно о 18:00 вони приїхали за адресою м. Запоріжжя, вул. Зелена, 50 та почали знімати секції паркану із канільованої сітки розміром 2,24м на 1,79м зі стовбурів та грузити на машину. Всього зняли 9 секцій, проте в цей час під`їхали невідомі особи, які виявились знайомими власників майнового комплексу, та припинили їх діяльність. Після чого було викликано співробітників поліції. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Представник потерпілого - ТОВ «Металург-кредо» в судовому засіданні надала пояснення, що ТОВ «Металург-кредо» є власником майнового комплексу по вул. Зеленій в м. Запоріжжі. Територія майнового комплексу обнесена парканом з канільованої сітки. Про подію потерпілий дізнався від співробітників поліції, які на місці затримали обвинувачених. Викрадене майно потерпілому повернуто. Обвинувачені вчиняли дії, спрямовані на виправлення ситуації, що склалась, зокрема телефонували, пропонували самостійно усунути шкоду, спричинену ними - встановити паркан власними силами та засобами. Покарання поклала на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинувачених, представника потерпілої особи та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинувачених. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану. Також суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, намагався усунути наслідки вчиненого, пропонуючи потерпілому свою допомогу у відновленні паркану, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, проте займається ремонтними роботами.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, намагався усунути наслідки вчиненого, пропонуючи потерпілому свою допомогу у відновленні паркану, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, проте займається ремонтними роботами, має двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинувачених до вчиненого, які намагались усунути наслідки вчиненого, в судовому засіданні запевнили, що в подальшому не допускатимуть протиправної поведінки та просили надати їм можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням позиції прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою вони визнаються винуватими у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням на обвинувачених передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинувачениму не обирався.

Керуючись ст. ч.4 ст.185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 9 металевих секцій паркану 2,24мХ1,79м, вилучені в ході огляду місця події 04.06.2023, передані на відповідальне зберігання потерпілому - ТОВ «Металург-кредо» - залишити потерпілому за належністю; вантажний автомобіль ГАЗ 33021 д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , передані ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.06.2023 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1