Справа № 932/9637/23
Провадження № 1-кс/932/3872/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004217 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про дозвіл на проведення огляду,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004217 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому слідчий просить надати дозвіл слідчому СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_5 на проведення огляду квартири АДРЕСА_1 з метою вилучення 41 згортку ізоляційної стрічки у кожному з яких знаходився 1 сліп-пакет зі вмістом речовини жовтого кольору.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначає, в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004217 від 24.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, 24.10.2023 приблизно об 15 годині 45 хвилин співробітниками ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при відпрацюванні території обслуговування Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, а саме - Центрального району міста Дніпра, на території парку «Зелений гай» навпроти будинку № 141 по вул. Політехнічній у м. Дніпро було помічено підозрілу особу чоловічої статі, який копирсався у землі, намагався виготовити так звану «закладку».

Вказаного громадянина було зупинено співробітникам поліції, останній представився як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що дійсно займався розкладанням так званих «закладок» зі вмістом особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» та зазначив, що має при собі 21 згорток ізоляційної стрічки зі вмістом вказаної психотропної речовини. У зв`язку з чим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Під час складання протоколу про затримання особи, в порядку ст. 208 КПК України, було проведено особистий обшук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Motorola g32» чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в якому знаходились фотознімки місцевості з координатами місця розташування так званих «закладок», а також сім-картка № НОМЕР_5 ; банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_6 та картка мобільного оператору « Київстар» НОМЕР_5 , у сумці виявлено 10 згортків ізоляційної стрічки зі вмістом сліп-пакетів, в яких міститься речовина жовтого кольору, у правій кишені виявлено та вилучено 11 згортків ізоляційної стрічки зі вмістом сліп-пакетів, в яких міститься речовина жовтого кольору.

3 вилучених предметів спеціалістом-криміналістом Дніпровського РУП вилучено фрагменти папілярних візерунків.

Далі, затриманий ОСОБА_8 вказав співробітникам поліції, що на території міста Дніпра винаймав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив ще близько 40-ка згортків ізоляційної стрічки зі вмістом особливо небезпечної психотропної речовини «PVP».

Для запобігання знищення, спотворення речових доказів, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки наявні достатні підстави вважати, що дані відомості можуть знаходитись у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_5 24.10.2023 року невідкладно, на підставі 4.1 ст.233 КПК України, з письмового дозволу користувача приміщення - ОСОБА_8 та письмового дозволу представника власника квартири - ОСОБА_9 , було проведено огляд тимчасового місця проживання затриманого ОСОБА_8 на території міста Дніпра, а саме квартири АДРЕСА_1 , у ході проведення якого ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам поліції 41 згорток ізоляційної стрічки, у кожному з яких знаходився 1 сліп-пакет зі вмістом речовини жовтого кольору.

Враховуючи вищевикладене, слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладених випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з посереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

У вищевказаному випадку слідчий на підставі ч.1 ст.233 КПК України провів огляд за для збереження речових доказів по вказаному кримінальному правопорушенню. Необхідність вилучення вищевказаного майна, обумовлено повнотою та всебічністю проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явився, про строки розгляду клопотання останній обізнаний, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, перевіривши наявність правових підстав для проведення огляду, слідчий суддя доходить до таких висновків.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 30 Конституції України гарантується кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Із метою врегулювання відносин, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконувати рішення ЄСПЛ проти України, усунення причини порушення Україною Конвенції, впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини та створення передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ, Верховною Радою України прийнято Закон України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", у ст. 17 якого наголошується, що суди при розгляді справ, в тому числі справ органів слідства, застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Таким чином, застосування практики ЄСПЛ та недопущення порушень Конвенції про захист прав і основоположних свобод є обов`язком судів України та запорукою якісного судочинства рівня європейських стандартів.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Конвенції, слідчий суддя під час розгляду клопотання про обшук враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені у рішеннях: «Ратушна проти України», «Поліщук проти України», «Васильчук проти України», «Головань проти України», «Смирнов проти Росії», «Ернст та інші проти Бельгії», «Рьомен і Шміт проти Люксембургу», «Бук проти Німеччини» та інших.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною другою вказаної статті КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Також з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять таку слідчу дію як огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

За змістом статей 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Чинний КПК України надає можливість виділити такі види огляду:

1) огляд місцевості;

2) огляд приміщень;

3) огляд речей;

4) огляд документів;

5) огляд трупа;

6) огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається. Така позиція відображена і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 740/5066/15-к, пр. №51-3331км18.

В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 518/203/17 зазначено, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.10.2023 року Дніпровським ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004217 були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

В ході проведення слідчо-оперативних дій, уповноваженими співробітника Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено особу, винну у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а саме громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 24.10.2023 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому, згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2023 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 233, 234, 237 КПК України було проведено огляд однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено 41 сліп-пакет з вмістом кристалічної речовини жовтого окрасу.

Однак, підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя, зазначає наступне.

Так, Пленум Верховного Суду України в постанові від 25 грудня 1992 року № 12 "Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності" роз`ясняє, що житло - це приміщення, яке призначене для постійного та тимчасового проживання людей (приватний будинок, квартира, кімната в готелі, дача, садовий будинок тощо), а також ті його складові частини, які використовуються для відпочинку, зберігання майна або задоволенні інших потреб людини (балкони, веранди, комори тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом.

Разом з тим, згідно з вимогами статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» поняття житло у пункті 1 статті 8 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює не лише житло фізичних осіб. Воно може поширюватися на офісні приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії, інші використовувані ними приміщення.

Поняття примусове обстеження всього приміщення, яким володіє фізична або юридична особа з метою відшукання та вилучення речей та документів, які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення означає проведення у зазначеному приміщенні такої слідчої дії, як обшуку, оскільки проводиться для того, щоб знайти та/або виявити, вилучити знаряддя вчинення злочину, документи та інші речі, які мають у кримінальному провадженні значення доказу, в той час, коли огляд - це сукупність дій, які полягають у безпосередньому сприйнятті, дослідженні властивостей та ознак об`єкта огляду, з метою з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину.

Окрім того, обшук чи огляд проводиться в тих випадках, коли є достатні підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Право на недоторканність житла - це право, яке гарантує захист від втручань у володіння особи, забороняє безпідставне втручання в особисте життя людини, шляхом незаконних посягань на недоторканність житла та іншого володіння людини. Право на недоторканність житла є одним із найголовніших особистих прав.

Право особи на недоторканність житла закріплено у багатьох міжнародних документах. Йому присвячені ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, у якій вказано, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте i сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь i репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

Стаття 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права вказує на те, що є необхідним забезпечення недоторканності житла.

За змістом статей 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, що проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

З аналізу ч. 3 ст. 233 КПК України убачається, що слідчому надано право увійти до житла та проводити там обшук, огляд у випадку:

- врятуванням життя людей та майна (наприклад, у квартирі чутні постріли, вибухи, відбувається вбивство, хуліганство, або у квартирі переховується небезпечний злочинець, а також якщо у квартирі пожежа, або існує інша загроза життю і здоров`ю людей, загроза знищення чи пошкодження їх майна.

- безпосереднього переслідування особи - злочинця (наприклад, особа, яка вбила іншу особу, забігла до своєї квартири і там переховується, або особа, як вчинила інше кримінальне правопорушення, намагається зникнути з місця події, та переховується у квартирі. Але важливо, щоб було переслідування та особа переховувалась, тобто безпосереднє переслідування. Якщо злочинець втік, і через тиждень встановлено, що він переховується за конкретною адресою, то проникнення у квартиру заборонено, оскільки відсутня ознака переслідування.

Наведені підстави для проникнення до житла особи є виключними, розширеному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий на підставі усного повідомлення затриманого ОСОБА_8 та власних переконань вирішив самостійно увійти до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

У даному випадку не встановлено, що слідчий при примусовому входженні до житла рятував чиєсь життя чи майно, або безпосередньо переслідував особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, вищевказані дії слідчого не є врятуванням майна та переслідуванням особи, в розумінні ч. 3 ст. 233 КПК України, тому правових підстав для проникнення у житло не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234-236, 371-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004217 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про дозвіл на проведення огляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1