Справа № 192/2210/23
Провадження № 1-в/192/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву районного психіатра Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роздольне, Радянського району Кримської області, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

особи, до якої застосовані заходи медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Районний психіатр КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» - ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про припинення застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На обґрунтування заяви послалась на те, що з 31 жовтня 2019 року ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: виражений розлад особистості та поведінки внаслідок важкої травми головного мозку, до якого застосовано примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року.

24 жовтня 2023 року був проведений психіатричний огляд ОСОБА_4 , згідно якого останній за своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Тому районний психіатр просила задовольнити заяву та припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні районний психіатр заяву підтримала та пояснила суду, що з питанням про продовження строку надання ОСОБА_4 примусового лікування не зверталася до суду у зв`язку з тим, що отримувала усвідомлену згоду від самого ОСОБА_4 та його матері.

Прокурор, законний представник та захисник ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечували, а ОСОБА_4 в судовому засіданні свою позицію по заяві висловити не зміг за станом здоров`я.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

У судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2020 року, до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру, а саме: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мешкання у КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» (а.с. 35-38).

Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 1 від 24 жовтня 2023 року, під час перебування на амбулаторному примусовому лікуванні психічний стан ОСОБА_4 покращився та залишається стабільним на протязі тривалого часу, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних тенденцій та афективних порушень, сформованість вірних соціальних установок. Тому рекомендовано припинити примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с.5).

Суд, вислухавши районного психіатра та дослідивши Висновок комісії лікарів вважає, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що психічний стан ОСОБА_4 покращився та залишається стабільним на протязі тривалого часу.

Також судом врахована та обставина, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 07 вересня 2023 року, ОСОБА_4 був визнаний недієздатним на підставі Висновку судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» № 199 від 18 липня 2023 року, згідно якого ОСОБА_4 виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі деменції внаслідок травматичного ураження головного мозку та за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.27 зворот).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Районний психіатр ОСОБА_3 посилалася на те, що не зверталася до суду з заявою про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців у зв`язку з тим, що отримувала усвідомлену згоду від самого ОСОБА_4 та його матері, а також зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні.

Суд не приймає такі посилання районного психіатра, оскільки вони обґрунтовані положеннями ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу». Однак застосування примусових заходів медичного характеру регламентовано ст. ст. 94-96 КК України та ст. ст.513, 514 КПК України, до яких не вносилися зміни у зв`язку оголошенням воєнного стану на території України.

Адміністрація КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради» не має права без відповідного судового рішення втручатися в перегляд питання про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги. У цьому полягає судовий контроль по застосуванню примусових заходів медичного характеру, як гарант дотримання прав і свобод хворого.

Тому відповідно до ст. 95 КК України, ОСОБА_4 підлягав огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. Однак, районний психіатр з 29 липня 2020 року жодного разу не зверталася до суду з відповідною заявою в порядку ст. 95 КК України, що суд визнає порушенням прав ОСОБА_4 та норм КК України та КПК України.

Прокурором в судовому засіданні було надано копію Вказівки щодо проведення службової перевірки за фактами, виявленими під час перевірки вимог законодавства при застосуванні примусових заходів медичного характеру від 11 січня 2024 року, результати розгляду якої на час проведення судового засідання відсутні.

Під час розгляду заяви про припинення застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку судом встановлено, що з боку КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради», який надає особі психіатричну допомогу ОСОБА_4 відбувалося систематичне порушення вимог ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, а тому з метою припинення таких порушень суд вважає за доцільне роз`яснити районному психіатру - ОСОБА_3 обов`язок дотримуватися вимог ст. 95 КК України під час вирішення питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, а також запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України. Враховуючи те, що досягнення цієї мети пов`язане одночасно з комплексом заходів соціальної реабілітації та з медикаментозним й іншим медичним впливом на здоров`я осіб, до здійснення якого зобов`язують судові рішення, суди повинні суворо додержувати вимоги законодавства, що регулює застосування примусових заходів медичного характеру та примусового лікування, підвищувати рівень судового розгляду справ зазначеної категорії, забезпечувати постановлення законних і обґрунтованих судових рішень.

Суд вважає, що оскільки з боку КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради» (лікаря-психіатра), який надає психіатричну допомогу ОСОБА_4 відбувалося систематичне порушення вимог ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, тому з метою припинення таких порушень, а також на підставі Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 1 від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_4 слід припинити застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 3 ст. 95 КК України передбачено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Тому суд вважає доцільним вирішити питання про передачу ОСОБА_4 на піклування його матері - ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом у зв`язку з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 95 КК України та керуючись ст. 514 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву районного психіатра Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 на підставі Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 1 від 24 жовтня 2023 року.

Роз`яснити районному психіатру Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 обов`язок дотримуватися вимог ст. 95 КК України під час вирішення питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

Повідомити суд про результати розгляду Вказівки прокурора щодо проведення службової перевірки за фактами, виявленими під час перевірки вимог законодавства при застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 від 11 січня 2024 року у строк до 15 лютого 2024 року.

Передати ОСОБА_4 на піклування ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1