Справа № 936/733/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/390/23 за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.07.2023.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , та вантажем у вигляді дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 (згідно товарно-транспортної накладної на відпуст нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023; копію акцизної накладної форми «П» № 38 від 30.06.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 01.07.2023 о 16 год 23 хв працівниками поліції на дорожній станції поліції «Нижні Ворота» зупинено вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT» державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який при перевірці документів надав їм товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023, яка викликала у працівників УПП в Закарпатській області сумнів у її достовірності, оскільки пункт розвантаження у ній вказаний як м. Київ, хоча згідно показів водія ОСОБА_5 пунктом розвантаження є с. Гать Берегівського району Закарпатської області.

Вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT» державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , з вантажем у вигляді дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 (згідно товарно-транспортної накладної на відпуст нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023), товарно-транспортну накладну на відпусту нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023 в 2 примірниках на 1 аркуші кожен, копію акцизної

-2-

накладної форми «П» № 38 від 30.06.2023 на 2 аркушах, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 01.07.2023 під час огляду місця події вилучено.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 належать ТОВ «ТРАНСКОМГРУП», м. Київ, Печерський район, вул. Генерала Алмазова, 13. Згідно товарно-транспортної накладної на відпуст нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023 вантажовідправником дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 є Акціонерне товариство «УКРТРАНСНАФТА», перевізником є ТОВ «ТРАНСКОМГРУП», замовником та вантажоодержувачем є ТОВ «АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД». Дане майно постановою начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 02.07.2023 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000082 від 02.07.2023.

Клопотання дізнавача мотивоване тим, що вказані дії виконанні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені предмети є доказом вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим начальник сектору дізнання просив накласти на них арешт.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав про відсутність достатніх мети та підстав, які відповідали б критеріям, передбаченим ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Слідчий суддя вважав, що в клопотанні начальника дізнання відсутні правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки представником власника майна було надано відповідні товарно-транспортні накладні, де місцем розвантаження вказано с. Гать Берегівського району Закарпатської області, а тому, начальником сектору дізнання, не доведено будь-яких розбіжностей між кінцевим пунктом доставки дизельного пального, оскільки після завантаження в Рівненській області пальне мало бути доставлене у м. Київ, однак в дорозі дане пальне було перепродано до Закарпатської області, а тому відповідно у водія були наявні лише електронні товарно-транспортні накладні. Слідчим суддею констатовано, що начальник сектору дізнання лише формально покликається на необхідність проведення ряду експертиз та визнання вилученого майна в якості речових доказів. Таким чином, на переконання слідчого судді, начальник сектору дізнання не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він посилався в клопотанні про арешт майна, тому наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 04.07.2023 скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на тимчасове майно, вилучене під час огляду місця події від 01.07.2023. В обгрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність й необґрунтованість ухвали слідчого судді, по суті посилається на ті самі доводи, які наведені у клопотанні та наполягає на тому, що вказане у клопотанні майно визнане речовим доказом. Стороною обвинувачення доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також колегією суддів приймається до уваги заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з клопотання, в провадженні сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У межах зазначеного кримінального провадження начальник сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно: вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , та вантажем у вигляді дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 (згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023; копію акцизної накладної форми «П» № 38 від 30.06.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

-4-

розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні дізнавачем доводи про накладення арешту на майно: вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , та вантажем у вигляді дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 (згідно товарно-транспортної накладної на відпуст нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023; копію акцизної накладної форми «П» № 38 від 30.06.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 та прийшов до вірного висновку про не доведення слідчим необхідності арешту, зазначеного у клопотанні майна, у зв`язку з відсутністю обґрунтування мети та підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна у відповідності до вимог ст. 170, 171 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання дізнавача як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника та володільця майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що всупереч вимогам ст. 132 КПК України, дізнавач у клопотанні не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. При цьому клопотання дізнавача не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

-5-

Дізнавач не довів, що транспортні засоби з вантажем у вигляді дизельного палива, товарно-транспортна накладна, а також документи на транспортні засоби, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і що їх арешт є єдиним можливим засобом їх дослідження і збереження як доказів кримінального правопорушення. Не доведено прокурором і те, що вказане у клопотанні майно може підлягати спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також звернуте у відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Жодного доказу, який підтвердив би припущення дізнавача про незаконне придбання, отримання чи незаконний збут майна, одержаного кримінально протиправним шляхом, а також доводів на користь висновку про розумність та співмірність арешту вказаного у клопотанні майна завданням цього кримінального провадження у матеріалах, які надані слідчому судді в обґрунтування клопотання, немає.

Більш того, встановлено, що згідно наявних в матеріалах судового провадження товарно-транспортних накладених, місцем розвантаження вказано с. Гать Берегівського району Закарпатської області, що спростовує доводи органу дізнання про те, що місцем розвантаження згідно наданих документів було м. Київ.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані документи не надавались працівникам сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, оскільки водій ОСОБА_5 не мав таких у розпорядженні, так як після завантаження пальним у Рівненській області мав маршрут до м. Києва, однак в дорозі доставки йому повідомили про переадресацію та відправили електронну товарно-транспортну накладну.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що начальником сектору дізнання, не доведено будь-яких розбіжностей між кінцевим пунктом доставки дизельного пального, оскільки після завантаження в Рівненській області пальне мало бути доставлене у м. Київ, однак в дорозі дане пальне було перепродано до Закарпатської області, а тому, відповідно, у водія були наявні лише електронні товарно-транспортні накладні.

При цьому, лише сам по собі факт перевезення дизельного пального не до пункту розвантаження в м. Київ, а до пункту розвантаження у с. Гать Берегівського району Закарпатської області, без надання інших доказів, не може свідчити про недостовірність наданих водієм товарно-супровідних документів, які на той час він мав у розпорядженні.

Таким чином вірним є висновок слідчого судді, про відсутність підстав вважати, що виявлені та вилучені у ході огляду місця події 01.07.2023 вантажний автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , та вантажем у вигляді дизельного палива ДП-Л-Євро 5-В0 в кількості 27500 дм3 (згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023); товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № СМ-2023/001430 від 30.06.2023; копія акцизної накладної форми «П» № 38 від 30.06.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «DAF» типу «XF460FT», державний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 на причеп марки «ALI RIZA USTA» типу «TANKER», державний номер НОМЕР_2 , є доказом злочину, чи підлягають спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

-6-

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно врахував той факт, що клопотання дізнавача не містить обґрунтування мети і підстав для арешту у відповідності до вимог ст. 170, 171 КПК України, відтак рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 170-173 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і накладення арешту на майно в арешті якого відмовлено.

Також колегією суддів враховується і те, що 06.07.2023 дізнавачем СД ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.07.2023 про відмову в задоволенні клопотання начальника сектору дізнання ВП № 2 Мукачівського РУП ГУ НП у Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді