Справа № 333/816/24
Провадження №1-кс/333/475/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання дізнавача СД відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.10.2023 року до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка повідомила, що невідома особа, в мережі Інтернет, на сайті "ОЛХ", під приводом продажу цегли, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами заявниці в розмірі 3600 гривень, які остання добровільно перевела на банківську карту "Пумб банку" НОМЕР_1 , в якості оплати за товар (цеглу). Товар заявниці не доставлено, грошові кошти не повернуто.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що 07.10.2023 року на Інтернет сайті «ОЛХ» знайшла оголошення про продаж цегли у м Нікополь від чоловіка на ім`я ОСОБА_6 . В оголошенні був вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Зателефонувавши на вказаний номер, слухавку взяв чоловік, який представився як ОСОБА_6 , та повідомив, що має в наявності необхідну потерпілій кількість цегли, а саме 900 одиниць. Чоловік в розмові повідомив, що придбати товар можливо у м. Нікополь на металобазі в районі залізничного вокзалу. Також в розмові ОСОБА_6 повідомив, що для заїзду на територію металобази необхідно оформити пропуск для автомобіля, для чого чоловікові необхідно було назвати номерний знак автомобіля та переказати грошові кошти у сумі 3600,00 грн. Потерпіла погодилась та 07.10.2023 о 11:43 здійснила переказ грошових коштів у сумі 3600,00 грн. зі своєї банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 на банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 (отримувач ОСОБА_7 ), яку їй надав ОСОБА_6 . Далі, приїхавши до місце розташування металобази, ОСОБА_5 намагались зайти на територію, однак було зачинено. З території металобази до потерпілої вийшов невідомий чоловік та повідомив, що в середині нікого не має, цеглу на металобазі ніколи не продавали.

На підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №182/5817/23 від 26.10.2023 був проведений тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні АТ «ПУМБ», а саме по банківській картці № НОМЕР_1 . Проведеним тимчасовим доступом встановлено, що банківська картка № НОМЕР_1 емітована АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_7 . В ході аналізу руху грошових коштів по банківській картці № НОМЕР_1 встановлено, що 10.10.2023 о 16:15:51 було здійснено зняття грошових коштів у сумі 3600,00 грн. у банкоматі АТ «Ощадбанк» А0700073, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 34.

Прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 визначено територіальну підслідність кримінального провадження № 0000339 від 08.10.2023 року за сектором дізнання відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. 16.01.2024 року матеріали прийнято до провадження дізнавачем ОСОБА_3 .

В ході перевірки за ІІПС «Армор» встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_4 .

В порядку ст. 401 КПК України співробітникам СКП відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надано доручення на встановлення місця знаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перевірки останнього на причетність до вчиненого кримінального правопорушення.

В ході виконання доручення 26.01.2024 року було опитано ОСОБА_7 , який пояснив, що 08.10.2023 року йому з номеру телефону НОМЕР_2 зателефонував раніше не відомий, який назвався ОСОБА_9 та повідомив, що номер ОСОБА_7 взяв у їх спільного знайомого ОСОБА_10 . В ході розмови ОСОБА_9 запитав, чи має ОСОБА_7 банківську карту для того, щоб на неї перевести гроші. ОСОБА_7 відповів, що має та погодився на переказ коштів від ОСОБА_9 і надав номер своєї банківської картки АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 . В подальшому, 09.10.2023 року ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_7 та повідомив що грошові кошти вже надіслано на вищевказану банківську картку та попросив зняти їх. Також ОСОБА_9 сказав аби ОСОБА_7 залишив собі з переказу грошові кошти у сумі 300 гривень «за допомогу». 10.10.2023 року ОСОБА_7 підійшов до банкомату АТ "Ощадбанк", який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко,34, де зняв гроші у сумі 3600 гривень, з яких 300 гривень залишив собі. Після цього ОСОБА_7 направився в до магазину «СССР», який розташований по вул. Європейській у м. Запоріжжі, де за допомогою терміналу самообслуговування перерахував грошові кошти у сумі 3300 гривень на банківську картку яку йому надав ОСОБА_9 (номеру банківської картки не зберіглося). Після цього ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив про переказ грошей на його картку та більше з ним не спілкувався. В ході опитування було встановлено, що при собі у ОСОБА_7 знаходиться банківська картка АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить останньому та перебуває у його користуванні.

26.01.2024 року ОСОБА_7 було добровільно видано банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить останньому та перебувала у його користуванні, та складено протокол огляду, який долучено до матеріалів кримінального провадження. Банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

26.01.2024 року проведено огляд мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 7A IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_7 та був добровільно ним наданий для огляду. Під час огляду телефонної книги вищевказаного мобільного телефону були виявлені вхідні телефонні дзвінки з номеру телефону НОМЕР_2 у кількості 6 шт., які надійшли в період з 08.10.2023 по 09.10.2023 року. Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7A IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 визнано речовим доказом та повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного є підстави вважати, що, згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, згадана банківська картка є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Банківська картка № НОМЕР_1 , емітована АТ «ПУМБ», належить до категорій тимчасово вилученого майна, а саме зазначених у п. п. 1,3 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме майна, щодо якого є підстави вважати, що воно виготовлено та використано як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Метою арешту банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ «ПУМБ», відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначена банківська картка є предметом кримінального правопорушення; виготовлена та використана як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а тому має суттєве значення для встановлення важливих обставин з метою їх збереження, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПУМБ», яка була добровільно видана ОСОБА_7 . 26.01.2024 року

Дізнавач ОСОБА_11 у судове засідання не з?явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 08.10.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0000339).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_4 та відповідає вимогам, передбаченим ст.234 КПК України.

Слідчим до матеріалів клопотання додані: витяг з ЄРДР, копії: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується від ОСОБА_5 , протокол допиту потерпілої, ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2023 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, протокол тимчасового доступу до речей та документів від 10.11.2023 року, опис речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали суду про проведення слідчої дії від 10.11.2023 року, рапорт ст.оперуповноваженого ВКП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_12 , постанова про визначення територіальної підсудності, лист від прокурора окружної прокуратури ОСОБА_4 до начальника сектора дізнання ВП №4 ЗРУП ГУНП щодо направлення матеріалів кримінального для подальшого досудового розслідування , повідомлення про початок досудового розслідування від 16.01.2024 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, пояснення ОСОБА_7 , заява ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції банківської карти АТ «ПУМБ», протокол огляду від 26.01.2024 року, постанова про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 26.01.2024 р., заява ОСОБА_7 на добровільну згоду щодо огляду мобільного телефону, протокол огляду від 26.01.2024 року, постанова про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 26.01.2024 року, розписка ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції мобільного телефону.

Як встановлено судом, 26.01.2024 року ОСОБА_7 було добровільно видано банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить останньому та перебувала у його користуванні, та складено протокол огляду, який долучено до матеріалів кримінального провадження. Банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження

У клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна і конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна. Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи зі місту ст.170 КПК України суд вбачає, що вилучені речі під час огляду місця події, можуть мати доказове значення по справі, а тому підлягають арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги, що вказана у клопотанні банківська картка має ознаки речового доказу, на неї необхідно накласти арешт, оскільки вона можебути належним доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності і співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні дізнавача чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ст.170 КПК України, для накладення арешту на зазначене майно.

Керуючись ст.ст.98, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було добровільно видано ОСОБА_7 26.01.2024 року, позбавивши користувачів та власника права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, до прийняття рішення по кримінальному провадженню, а саме: банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПУМБ»;

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1