Справа № 464/4455/23
пр.№ 1-кп/464/427/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000451 від 23.05.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.06.2021 Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту; 29.11.2021 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин; 21.10.2022 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309, 71 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяці, покарання відбуте; 03.10.2023 Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покарання не відбуте, судимість непогашена,

у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 15.05.2023 о 17 год. 33 хв. перебуваючи в магазині «Свій Маркет», що по вул. Коломийська, 2 у м.Львові, де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Фруто Трейд», в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць магазину настоянку «Бехеровка» 38% 0,7л., вартістю 442,33 грн., яку заховав під куртку, не заплативши за нього, пройшов повз каси, та покинув приміщення магазину. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав ТзОВ «Фруто Трейд» матеріальну шкоду в сумі 442,33 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 28.05.2023 о 11 год. 07 хв. перебуваючи в магазині «Близенько», що по вул. Дж. Вашингтона, 4в у м.Львові, де здійснює господарську діяльність ПП «Мережа-Сервіс Львів», в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць магазину шоколад «Мілка Вишнева Начинка» 100г, в кількості 8шт., вартістю 33,82 грн. за 1шт., шоколад «Мілка Цілий Горіх» 100г., в кількості 6 шт., вартістю 34,03 грн. за кожну, які заховав під куртку, не заплативши за товар, пройшов повз каси, та покинув приміщення магазину. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду в загальному розмірі 474,74 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , 04.07.2023 о 19 год. 35 хв. перебуваючи в магазині «Близенько», що по вул. Стуса, 12 у м.Львові, де здійснює господарську діяльність ПП «Мережа-Сервіс Львів», в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць магазину Багет «Гама Гурман» 220г, вартістю 25,83 грн., гомілки курячі «Наша Ряба Делі» мариновані охолоджені вагою 1994г., вартістю 140,97 грн., шашлик ТМ «Наша Ряба» з м`яса стегна томат і базилік, вагою 2131г, вартістю 284,70 грн. які заховав під одяг, і не заплативши за товар, пройшов повз каси, та покинув приміщення магазину. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальну шкоду в загальному розмірі 451,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєних злочинах визнав повністю, зазначив, що 18.05.2023 викрав із магазину «Свій Маркет», що по вул. Коломийській у м.Львові пляшку настоянки «Бехеровка», яку заховав під одяг та вийшов з магазину не оплативши за вказаний товар. Вкінці травня 2023 року він викрав із магазину «Близенько», що по вул. Дж. Вашингтона у м.Львові» 14 плиток шоколадок «Мілка». На початку липня 2023 року, перебуваючи в магазині «Близенько», що знаходиться по вул. Стуса у м.Львові, викрав два багети та дві упаковки шашлика, які заховав під кофту. Після чого вийшов з магазину не оплативши за вказаний товар. У скоєному щиро розкаюється, осуджує свої вчинки та розуміє, що вчиняв неправомірно, просить суворо не карати. Зазначив, що повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованих йому злочинах, його вина також підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

відеозаписами із камер відеоспостереження у магазині «Свій Маркет», що за адресою: м.Львів, вул. Коломийська, 2, з яких вбачається, як ОСОБА_3 18.05.2023 здійснив крадіжку товару;

відеозаписами із камер відеоспостереження у магазині «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4в, з яких вбачається, як ОСОБА_3 28.05.2023 здійснив крадіжку товару;

відеозаписами із камер відеоспостереження у магазині «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Стуса, 12, з яких вбачається, як ОСОБА_3 04.07.2023 здійснив крадіжку товару;

довідкою ПП «Мережа-Сервіс Львів» про вартість товару, з якої вбачається, що загальна вартість викраденого 04.07.2023 товару з магазину «Близенько», що по вул. Стуса, 2 у м.Львові складає 451,50 грн.;

висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-23/9359-ТВ від 30.05.2023 відповідно до якого вартість пляшки лікеру торговельної марки «Becherovka» об`ємом 0,7 л. міцністю 38%, станом на 18.05.2023 становила 442,33 грн.

актом часткової інвентаризації групи товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ), з якого вбачається, що загальна вартість викрадених 28.05.2023 шоколадок Мілка вишнева начинка в кількості 8 шт. та шоколадок Мілка цілий лісовий горіх у кількості 6 шт. становить 474,74 грн.

Визначаючи обсяг і доцільність дослідження будь-яких інших доказів у провадженні, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, в ході дослідження обставин справи під час судового розгляду жодних інших доповнень від учасників процесу не висловлено.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони є послідовними, об`єктивно і повно відображають обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, надані обвинуваченим безпосередньо у судовому засіданні, у присутності захисника, підстав для самообмови або обставин які ставлять під сумнів добровільність позиції обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Таким чином, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного.

Відповідно до ст. 65 КК України суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України класифікується як тяжкі, обставини вчинення злочинів, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, неодружений, не працює, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 08.2022 перебуває на обліку у наркологічному диспансері.

Відповідно до заяви представника потерпілої юридичної Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_6 від 11.11.2023 та заяви представника потерпілої юридичної особи ТзОВ «Фруто Трейд» ОСОБА_7 від 17.11.2023 ОСОБА_3 добровільно відшкодував заподіяні збитки.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданих збитків. Так, зокрема в ході судового розгляду обвинувачений надав в судовому засіданні визнавальні покази та засудив свою протиправну поведінку у присутності учасників процесу, добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст.50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд враховує положення ч.ч.1, 2 ст.50 КК України, згідно яких, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави, як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Визначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд виходить з того, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Крім того, суд враховує те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

При розгляді даного кримінального провадження суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. В свою чергу, справедливість це одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у кожному випадку застосування ст.69 КК України, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Аналізуючи вищевикладені фактичні обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування ст.69 КК України. Так, наявні дві обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, його соціальний статус, характеристику, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про існування підстав для переходу до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме обмеження волі на строк три роки.

На переконання суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання також перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.10.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України призначене покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, в розмірі 956 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Що стосується заявленого у справі цивільного позову, то 13.11.2023 на адресу суду від представника потерпілої юридичної особи Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_6 надійшла заява про залишення цивільного позову без розгляду, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 заподіяна шкода добровільно відшкодована.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 615 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання призначене ОСОБА_3 вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.10.2023 у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання 05 липня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 05.07.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день перебування в місцях попереднього ув`язнення до двох днів обмеження волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов представника потерпілої юридичної особи Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» про відшкодування матеріальних збитків - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 956 грн. витрат на залучення експертів.

Речові докази:

-диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження у магазині «Свій Маркет», що за адресою: м.Львів, вул. Коломийська, 2 за 18.05.2023; диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження у магазині «Близенько», що за адресою: м.Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4в за 28.05.2023, диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження у магазині «Близенько», що за адресою: АДРЕСА_3 за 04.07.2023, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1