Справа № 729/1008/22
1-кп/729/39/23 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження №0000140 від 07.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.12.2022 р. Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного ) місяця 15 днів арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 11.03.2021 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., яке 01.09.2022 ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від замінено на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, 30.09.2022 був взятий на облік Ніжинським районним сектором №2 філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Міністерства юстиції України.

30.09.2022 ОСОБА_3 під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_3 видано направлення до КП «Міськдобробут» для відпрацювання 240 (двісті сорока) годин громадських робіт, починаючи із 04.10.2022.

Наказом №08 від 03.10.2022 виконуючого обов`язки директора КП «Міськдобробут» засудженого ОСОБА_3 прийнято для відбування покарання у вигляді громадських робіт у КП «Міськдобробут».

03.10.2022 року КП «Міськдобробут» було складено графік робіт на відпрацювання у жовтні місяці 2022 року ОСОБА_3 , з 04.10.2022 по 31.10.2022 - 64 години, та згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт у жовтні 2022 року - з 12.10.2022 ОСОБА_3 взагалі не з`являвся до КП «Міськдобробут» для відпрацювання громадських робіт і про причини неявки не повідомляв, таким чином у жовтні 2022 року не відпрацював 44 години, з яких 43 години без поважних причин.

Будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання, та будучи попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання, встановленого судом, засуджений ОСОБА_3 умисно ігноруючи та не додержуючись встановлених умов та порядку відбування покарання, не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 37 КВК України, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не з`явився для відпрацювання громадських робіт у наступні дні, а саме: 12.10.2022, 13.10.2022, 18.10.2022, 19.10.2022, 20.10.2022, 24.10.2022, 25.10.2022, 26.10.2022, 27.10.2022 та 31.10.2022, без поважних причин, у тому числі більше двох разів впродовж місяця.

Станом на 31.10.2022 засуджений ОСОБА_3 відпрацював 20 годин із встановлених судом 240 годин громадських робіт, не відбуте покарання становить 220 годин.

Під час перебування па обліку в Бобровицькому районному секторі філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 систематично порушував вимоги, встановлені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких засуджений зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про причину неявки, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, є ухиленням від громадських робіт і така поведінка свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 навмисно ігнорує покладені на нього судом зобов`язання та систематично, цілеспрямовано ухиляється від відбування покарання, встановленого судом у вигляді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю і показав, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Просив суворо не карати його та надати можливість виправитися.

Своїми діями, які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує правову позицію у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року), а саме, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із вказаних вимог закону, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

Разом з тим, суд бере до уваги п.1 Постанови Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Так, санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає такі види покарання: арешт або обмеження волі.

Таким чином, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, що виразилося у його відвертому визнанні вини у вчиненні кримінального проступку, суспільно-корисною працею не займається, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий , а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту мінімальним терміном. Станом на момент постановлення даного вироку ОСОБА_3 не має невідбутої частини покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому у виді арешту, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Запобіжний захід на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Строк відбування покарання вираховувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 ( один ) місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази відсутні.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1