№ провадження 1-кс/208/2156/23
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід в межах кримінального провадження № 0001273 від 05.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 357 КК України, -

встановив:

I. Зміст процесуального документа, що є предметом розгляду.

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001273 від 05.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 357 КК України, передане на розгляд по суті судді ОСОБА_3 .

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю ОСОБА_3 .

Заява судді ОСОБА_3 з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 76 КПК України вмотивована тим, що з розділу ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що суддя ОСОБА_3 приймав процесуальне рішення як слідчий суддя у об`єднаному кримінальному провадженні, а саме постановив ухвалу щодо арешту майна від 12.10.2023 р.

IІ. Позиція учасників кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

IІІ. Обставини, встановлені при перевірці обґрунтованості та законності заявленого самовідводу та мотиви прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заяви про самовідвід.

В провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 як головуючої судді надійшов обвинувальний акт в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001273 від 05.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 357 КК України, для розгляду по суті.

З розділу ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що суддя ОСОБА_3 приймав процесуальне рішення як слідчий суддя у об`єднаному кримінальному провадженні, а саме постановив ухвалу щодо арешту майна від 12.10.2023 р.

Згідно ч.1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення у рішеннях "Білуха проти України", "Ветштайн проти Швейцарії", "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" сформульовано критерії безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції та зазначено, що наявність безсторонності визначається, крім іншого, також таким фактором як забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Так, у своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

У справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

У справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя, з урахуванням встановлених обставин та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді справи, коли могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючись викладеним та ст. 9, 76, 80, КПК України, суддя

постановив:

Заяву судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_3 про самовідвід в межах кримінального провадження № 0001273 від 05.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 357 КК України, задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 357 КК України.

Справу передати до канцелярії Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду, згідно до ч.1 ст. 353 ЦПК України, не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_1