Справа № 141/766/23
Провадження №1-кп/141/59/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 31.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мервин Оратівського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)", освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, раніше судимого, останній раз вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 по справі № 141/634/20 за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, останній раз вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став і повторно вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 30.08.2023 приблизно о 23 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , помітив на подвір`ї мопед марки «Honda Dio 34», без державного номерного знаку, сірого кольору, рама № НОМЕР_1 , належний останній.

Після чого у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним мопедом з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до закритої на засов металевої хвіртки подвір`я вищевказаного домогосподарства, шляхом відсовування засову відчинив її, таким чином проник на територію подвір`я, підійшов до мопеда марки «Honda Dio 34» сірого кольору, в замку запалювання якого знаходилися ключі від нього, взяв його руками за кермо та викотив за межі зазначеного домогосподарства, таким чином отримав можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Однак, прокотивши мопед за кермо по дорозі на відстань 12 метрів в напрямку с. Чагів Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області, позаду почув голос власниці вказаного мопеда ОСОБА_6 , з проханням залишити мопед на місці, що він і зробив, залишивши мопед на дорозі, а сам пішов від нього.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але перебуваючи на дорозі був зупинений потерпілою ОСОБА_6 , тим самим не закінчив вказаний злочин до кінця з причин,які не залежами від його волі, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку траснпортно-товарознавчої експертизи №5438/23-21 від 06.09.2023 вартість транспортного засобу мопеда «Honda Dio 34», сірого кольору, рама № НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 49,8 см3, талон виданий 15.03.2019, що належить ОСОБА_6 , станом на 30.08.2023 складає 11160,00 грн.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України закінчених замах на незаконне володіння траснпортним засобом, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не будло закінчено з причин, які не залежали від його волі, за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно та поєднане з проникнення у сховище.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву від 07.11.2023 про розгляд справи у її відсутність. Також у заяві потерпіла вкзала, що претензій до ОСОБА_4 не має, цивільний позов заявляти не бажає, щодо призначення покарання просить суд ОСОБА_4 суворо не карати та не позбавляти його волі.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та з огляду на його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України закінчених замах на незаконне володіння траснпортним засобом, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не будло закінчено з причин, які не залежали від його волі, за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно та поєднане з проникнення у сховище.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, перебуває на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ, шифр F10.2 з 28.05.2014, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту (вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 по справі № 141/634/20 за ч. 1 ст. 289 КК України).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, з наступних підстав.

Розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 бажає виправити наслідки вчиненого або засуджує свою поведінку, а також докази відшкодування потерпілій шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено

Зокрема, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рецидив злочинів, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Рецидив злочинів має місце там, де особа, що має не зняту або не погашену судимість за раніше вчинений умисний злочин, вчиняє новий умисний злочин.

Згідно ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення (злочину) проти безпеки руху та експлуатації транспорту, дана обставина впливає на кваліфікацію дій особи та встановлює кваліфікуючу ознаку у виді повторності.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність визнання рецидиву злочинів як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Згідно ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому вказаного покарання, а також думку обвинуваченого та його захисника.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 5438/23-21 від 06.09.2023 в розмірі 995,92 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 31.08.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 24.10.2023 ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області в рамках даного кримінального провадження продовжено до 22.12.2023.

Приймаючи до уваги обраний судом вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку суду, суд вважає за необхідне залишити без змін ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк перебування його під вартою як попереднє ув`язнення з 31.08.2023 (з моменту затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину) до дати набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ч. 2 ст. 15, ст.ст. 50, 66, 67, 68, 71, 72, ч. 2 ст. 289 КК України, ст.ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 19.11.2020 по справі № 141/634/20 та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання за даним вироком ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження з 31.08.2023 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання даним вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 5438/23-21 від 06.09.2023 в розмірі 995,92 грн.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/1099/23 від 04.09.2023 скасувати.

Повернути власнику майна ОСОБА_6 мопед марки «Honda Dio 34», сірого кольору, на рамі якого наявний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на території СПД № 1 відідлення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Івана Франка, 43, смт Оратів Вінницького району Вінницької області.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, а також направити обвинуваченому ОСОБА_4 (на поштову та електронну адресу ДУ «Вінницька УВП №1»).

Потерпілій копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1