Провадження № 1-кс/202/1018/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майно, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 18.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , автомобілю ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , автомобілю КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 G власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), з обов`язковим позбавленням права власників, користувачів на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000348, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 18.04.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

До скоєння вказаного кримінального правопорушення органами досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які 09.11.2023 затримані у порядку ст. 208 КПК України.

09.11.2023 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційного порталу Національної поліції України та відомостей наданих Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управлінням активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на праві приватної власності зареєстровано: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , автомобіль ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , автомобіль КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_6 .

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , автомобілю ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , автомобілю КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_6 , власником яких є підозрюваний ОСОБА_5 .

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, немає.

Внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна негативних наслідків для інших осіб не настане.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що вимоги клопотання підтримує.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне здійснити розгляд клопотання без повідомлення володільця та за відсутності учасників. На думку слідчого судді завчасне повідомлення володільця майна може привести до відчуження майна.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Дослідивши матеріали клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000348, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 18.04.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

09.11.2023 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами обшуків; матеріалами оглядів; допитами свідків; висновками експертів; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційного порталу Національної поліції України та відомостей наданих Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управлінням активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на праві приватної власності зареєстровано: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , автомобіль ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , автомобіль КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_7 /5200G.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить застосування покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачена можлива конфіскація майна, слідчий суддя вважає доведеним, що незастосування в даному випадку арешту вказаного майна може призвести до його відчуження, а тому з метою запобігання можливості відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а отже клопотання підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, слід зауважити, що в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Водночас, враховуючи вимоги п.п. 3-6 ч. 2 ст. 173, ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту нерухомого майна, яке належить підозрюваному, зокрема, частки будинку АДРЕСА_1 , яка на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_5 , який буде належним, співмірним та достатнім, у вигляді заборони його відчуження, приймаючи до уваги, що доцільності заборони користування чи розпорядження наведеним майном не доведено, як і не міститься цьому належного обґрунтування в клопотанні та долучених матеріалах.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні від 18.04.2023 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, на нерухоме майно, а саме: 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , заборонивши розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Накласти арешт у кримінальному провадженні від 18.04.2023 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, на рухоме майно, а саме: автомобіль ГАЗ 33021, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , автомобілю КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_6 , власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), заборонивши володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1