Справа № 183/9377/23
№ 1-кп/183/1724/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000972 від 23.07.2023 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.1997 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 2 роки зі сплатою штрафу 700 гривень;

- 02.03.1999 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 213, ст. 42 КК України на строк 3 роки позбавлення волі та штраф 1500 гривень, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 23.12.1997, до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна та штраф;

- 12.11.2003 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 KK України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.03.2007 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 07.05.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на строк 6 років позбавлення волі. Звільнений 15.02.2016 з Дніпропетровської ВК №89 по закінченню строку відбування покарання;

- 16.03.2017 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 10.10.2017 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 26.04.2021 звільненого з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07 липня 2023 року о 18 годині 44 хвилин ОСОБА_4 разом з малознайомим ОСОБА_5 зайшов до приміщення магазину «Продукти», розташованого по вул. Сучкова, 17А, м. Новомосковська Дніпропетровської області, де ОСОБА_5 поклав на прилавок належний йому мобільний телефон марки Redmi 9с 3/64 у корпусі блакитного кольору. В цей час та місці у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у вказані час та місці, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до торгівельного прилавку магазину та лівою рукою взяв з нього мобільний телефон марки Redmi 9с 3/64 у корпусі блакитного кольору, який ОСОБА_4 визначив для себе як об`єкт злочинного посягання.

Після цього ОСОБА_4 , тримаючи у лівій руці вказаний мобільний телефон, вийшов з приміщення магазину, тим самим викрав вищевказане майно та залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3999 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Також додав, що викрадений телефон заклав в ломбард, а отримані кошти використав на власні потреби. Завдану шкоду потерпілому хотів відшкодувати, однак більше потерпілого він не бачив. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд бере до увагидані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також те, що обвинувачений перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації Громадської організації «Нове Покоління Україна», де характеризується виключно позитивно.

Судом також враховується думка потерпілого ОСОБА_5 , викладена ним у його заяві про те, що останній не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Однак, обставиною, яка обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів за ч. 3 ст. 213 КК України (1960 року) згідно з вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 02.03.1999.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний корисливий злочин. До того ж, вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому, матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, але на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Також, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Речові докази диск з маркуванням DVD-R «Alerus» 4.7 Gb 120 min з записом з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні магазину «Продукти» та на його фасаді, за 07.07.2023, та Договір DNZ-96.101989/0 від 08.07.2023 (Специфікація до договорів фінансового кредиту, закладу) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1