ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/734/24 Справа № 214/4857/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.02.2024 року включно за обвинуваченням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд вважає, з урахуванням викладеного та особи обвинуваченого, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, який не пов`язаний з реальним позбавленням волі, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину, а обвинувачення носить формальний характер та є мінімально обґрунтованим. Зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Судом не враховано, що обвинувачений самостійно прибув на територію, підконтрольну України, достовірно знаючи, що його підозрюють у державній зраді, для зустрічі із представниками правоохоронних органів та передання їм відомостей про дислокацію окупаційних військ в м. Херсон. Обвинувачений, маючи можливість, не виїхав через територію анексованого Криму до третьої країни, а також самостійно прийшов до тимчасового місця дислокації управління СБУ в Херсонській області, отримав повідомлення про підозру та самостійно з`явився до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, де йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що прокурором не було заявлено до виклику та допиту жодного свідка сторони обвинувачення, в тому числі і тих двох осіб, персональні дані яких було змінено та яких допитували в телефонному режимі без виконання вимог ч. 11 ст. 615 КПК України, і місцезнаходження яких на даний час не відоме. Суд не врахував, що обвинувачений є загальновідомою особистістю у м. Херсон, має авторитет серед депутатів та Херсонської міської територіальної громади, виключно позитивно характеризується, є підприємцем та меценатом міста Херсон, має стійкі соціальні зв`язки, родину в якій утримує та виховує 6 дітей, наявність постійного місця проживання у м. Херсоні, у м. Києві.

Заслухавши суддю доповідача, доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labitav.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції на 60 днів до 21.02.2024 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної небезпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, маючи подвійне громадянство та користуючись правами громадян інших держав, обвинувачений може намагатись уникнути відповідальності за кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується та переховуватися від суду з метою уникнення покарання, вірогідність незаконного впливу на свідків з метою примушування їх до зміни своїх показань.

З урахуванням цього, колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри та відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки не є предметом розгляду на даній стадії апеляційного провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений не переховувався від правоохоронних органів та самостійно виїхав з окупованої території на підконтрольну Україні територію для зустрічі із представниками правоохоронних органів та передання їм відомостей про дислокацію окупаційних військ в м. Херсон, достовірно знаючи, що його підозрюють у державній зраді, суд апеляційної інстанції також не бере до уваги, оскільки наведені факти є предметом судового розгляду у сукупності із всіма наявними доказами та їх оцінкою відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обвинувачений є загальновідомою особою в м. Херсон, має авторитет серед депутатів міської ради, є підприємцем та меценатом, має міцні соціальні зв`язки, не виключають на даний час наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді