Номер провадження:1-кп/521/2099/23
УХВАЛА

20 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №521/24195/23 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно якого:

-24.02.2023 до Приморського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 296 КК України;

-31.05.2023 до Малиновського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, прокурор вважав за можливе визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора та вислухавши думку обвинуваченого, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, який встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2023, спливає 20.10.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або потерпілу у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, суд вважає доведеними ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано вказаних осіб, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд також вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений немає постійного офіційного місця роботи та доходів, останній отримує дохід від тимчасових заробітків, крім того, відносно нього в Малиновському районному суді м. Одеси розглядається ще два кримінальних провадження.

Крім того, обвинувачений немає постійного місця офіційного працевлаштування, відсутні міцні соціальні зав`язки, тому є підстави вважати, що останній може вчинити нове кримінальне правопорушення у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Інші більш м`які запобіжні заходи, такі як домашній арешт, особиста порука або особисте зобов`язання не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам. Зазначене підтверджується тим, що на час звернення до суду з цим клопотанням, жодних клопотань від поручителів не надходило, обвинувачений не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 18.12.2023 включно.

Розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , - не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1