Дата документу 26.10.2023 Справа № 335/9246/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/655/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/9246/23Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 терміном на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Крім того зазначає, що згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 було затримано слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 .

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_8 документ підписано старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_10 .

Однак, фактично повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 . При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженню. Більш того, згідно з наданим до матеріалів клопотання витягом з ЄРДР, станом на 27.09.2023 року ОСОБА_9 до складу групи слідчих не входив.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.52 КПК, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. Разом з тим, повідомлення про підозру та відповідно набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного відбулось за відсутності захисника.

Звідси, повідомлення ОСОБА_8 про підозру відбулось всупереч нормі КПК, а отже він не набув у встановленому законом порядку статусу підозрюваного, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

Під час апеляційного розгляду захисник і підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 03 жовтня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК злочинів.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у показаннях свідків, потерпілого, матеріалах за результатами проведення негласних слідчих дій, протоколі огляду місця події та інших матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи "добросовісно підозрювали особу". Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення "Ільгар Маммадов проти Азербайджану" і рішення "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства"), що має місце в даному випадку.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не спростовують обставин, які містяться у клопотанні слідчого, оскільки сторона захисту не довела їх у відповідності до ч.5 ст.132 КПК. Факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для її спростування. Крім того, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ст.ст.22, 26 КПК).

Також не знайшли підтвердження доводи апелянта про те, що у ОСОБА_8 відсутній статус підозрюваного у кримінальному провадженні та відсутність повноважень у слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 повідомляти про підозру.

Оскільки вказані захисником твердження не відповідають вимогам ст.38 КПК, тому, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове розслідування і дізнання. Досудове слідство здійснюють згідно підпункту «а», пункту 1, ч.1 ст.38 КПК зокрема слідчі підрозділи органів Національної поліції.

З огляду на вищевикладені норми законодавства є безпідставними доводи про відсутність повноважень у слідчого ОСОБА_9 при повідомленні про підозру ОСОБА_8 , оскільки його повноваження підтверджуються витягом з ЄРДР, перевірено прокурором при погодженні клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу та слідчим суддею при розгляді відповідного клопотання.

А тому, ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.ст.42, 278 КПК набув статусу підозрюваного після вручення та оголошення повідомлення про підозру, яке відбулось 03.10.2023 року.

При цьому, повідомлення про підозру від 03.10.2023 року, яку було вручено ОСОБА_8 , містить прізвище та посаду слідчого та прокурора, які здійснювали повідомлення, анкетні відомості особи останнього, номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, міст вказаної підозри, правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , із зазначенням статей та частин закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється та його права, що передбачено ст.277 КПК.

Твердження апелянта про те, що повідомлення про підозру вручене без участі захисника, знайшли своє підтвердження, разом з тим, положення ст.278 КПК не містять такої вимоги як обов`язкова участь адвоката.

Також розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства, за попередньою змовою з іншими особами під час воєнного стану, обізнаний про місце проживання потерпілих, особисто знайомий з іншими підозрюваними у даному провадженні, слідчим суддею було встановлено, що ризики, на які вказував у клопотанні слідчий, є доведеними.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки останній обізнаний про анкетні дані та місце мешкання потерпілого, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст.23, 95 КПК показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків та потерпілого, який, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є суттєвим.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлені усі обставини вчиненого кримінального правопорушення, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано що ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає з дружиною та малолітніми дітьми, офіційно не працевлаштований, допомагає батькові похилого віку, має постійне місце проживання, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та вона дійшла правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4