УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000877 від 28.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київа, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 28 жовтня 2023 року звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000877, зареєстрованого 28.08.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, вогнепальну зброю гранатомет «РПГ 7В1», заводський номер № НОМЕР_1 , 1991 року виготовлення. У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вогнепальної зброї, за допомогою мережі «Інтернет», розмістив на Інтернет аукціоні зброї «Reibert», оголошення з продажу вказаного гранатомету.

30 серпня 2023 року, в період часу з 18 години 54 хвилини по 19 годину 59 хвилин, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 25534 гривень за збут вказаної вогнепальної зброї, які громадянин ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, п`ятьма переказами, перерахував на картковий рахунок «Універсал Банк» № НОМЕР_2 .

В подальшому 08 вересня 2023 року, близько 14 години, 30 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вогнепальної зброї, переніс вказаний гранатомет до відділення № 1 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Ворвуля, 12, смт. Просяна, Покровського району Дніпропетровської області, і перебуваючи у зазначеному поштовому відділенні, з метою збуту, здійснив пересилання вогнепальної зброї до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_9 , яку останній отримав 11 вересня 2023 року о 15 годині, 39 хвилин.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, нарізну короткоствольну вогнепальну зброю пістолет калібру 9х18 мм. (Makarov), виготовлений саморобним способом шляхом переробки із заміною штатного ствола на нарізний ствол у пістолеті марки «ПМР», призначеному для стрільби патронами несмертельної дії.

У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вогнепальної зброї, за допомогою мережі «Інтернет», розмістив на Інтернет аукціоні зброї «Reibert», оголошення з продажу вказаного пістолету.

25 вересня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 49200 гривень за збут вказаної вогнепальної зброї, які громадянин ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, перерахував на картковий рахунок «Універсал Банк» № НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_5 здійснив розбирання вказаного пістолету на частини та 26 вересня 2023 року, близько 15 години, реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вогнепальної зброї, переніс частину деталей пістолету, а саме рамку зі стволом, спусковою скобою, рукояткою та ударно-спусковим механізмом до поштомату № НОМЕР_3 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Космічній, 124, міста Запоріжжя, де з метою збуту, здійснив пересилання частини від вогнепальної зброї до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_9 , яку він отримав 28 вересня 2023 року .

В подальшому 30 вересня 2023 року, о 11 години, 35 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вогнепальної зброї, переніс інші деталі пістолету, а саме зворотню пружину, магазин, затвор з викидачем, ударником та запобіжником до відділення № 11 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Проскурівського підпілля, 71/1, міста Хмельницький, з метою збуту, здійснив пересилання частини вогнепальної зброї до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_9 , яку останній отримав 02 жовтня 2023 року, таким чином ОСОБА_5 здійснив збут усіх складових частин вказаного пістолету.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч п. 1 Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 2, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених достовірно в ході досудового розслідування обставин, місця та часу, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, нарізну короткоствольну вогнепальну зброю Пістолет Макарова, калібру 9 НОМЕР_4 .

У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на збут вогнепальної зброї, за допомогою мережі «Інтернет», розмістив на Інтернет аукціоні зброї «Reibert», оголошення з продажу вказаного пістолету.

24 жовтня 2023 року, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 49128 гривень за збут вказаної вогнепальної зброї, які громадянин ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Володимир Волинської області, перерахував на картковий рахунок «Універсал Банк» № НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи свої злочинні дії направлені на збут вогнепальної зброї, 24.10.2023 біля 9 години 30 хвилин переніс пістолет до відділення №1 «Нової Пошти», що знаходиться по вулиці Українській, 23 , смт. Новомиколаївка Запорізької області, де з метою збуту, о 9 годині 37 хвилин здійснив пересилання вищевказаної вогнепальної зброї до поштового відділення №4 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вулиці Луцькій, будинок №158, міста Володимир Волинської області, для ОСОБА_9 .

26 жовтня 2023 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

26 жовтня 2023 року слідчим, за погодженням з прокурором, складено та в той же день вручено ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 11.09.2023; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 03.10.2023; протоколом огляду предметів від 11.09.2023; висновком експерта № СЕ-19/103-23/10446-БЛ від 20.09.2023; протоколом огляду предметів від 02.10.2023; висновком експерта № СЕ-19/103-23/11177-БЛ від 04.10.2023; протоколами огляду особи, огляду та вручення грошових коштів; протоколами огляду особи та вилучення документів; протоколами обшуків; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На даний час досудове розслідування не завершено та продовжують існувати обставини, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із рече й чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину: згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Оскільки досудове розслідування ще не завершено, та органу досудового розслідування невідомі всі можливі місця зберігання вогнепальної зброї підозрюваним ОСОБА_5 , тому останній перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із рече й чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти однорідні кримінальні правопорушення.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку слідчого підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи санкцію покарання може переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід з урахуванням його позитивної характеристики, наявності сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання, наявності на утриманні підозрюваного двох неповнолітніх дітей та матері, яка є особою з інвалідністю. Крім того, просили врахувати, що на даний час підозрюваний є військовослужбовцем, має нагороди та відзнаки за службу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Встановлено, що слідчим відділом Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000877 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

26 жовтня 2023 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 .

27 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме, у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, відповідно до ст.183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена прокурором сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Як було зазначено вище, законодавцем відповідно до ст. 177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Тобто, ризики це не факти вчинення якогось діяння, а можлива небезпека будь-якого несприятливого результату, поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; ризик знищення, переховування або спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, є достатньо обґрунтованим.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування за даним кримінальним провадженням не завершено, усі необхідні слідчі дії на теперішній час не проведені, всі можливі місця зберігання підозрюваним зброї не виявлені.

Також встановлено, що 27 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000780 від 04.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, а саме у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а тому існують достатні підстави вважати, що він продовжуватиме і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу суд також оцінює: вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та матір, яка є особою з інвалідністю, разом з дітьми та дружиною проживає в будинку, який на праві власності належить дружині; позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання та місцем служби, а також те, що підозрюваний є військовослужбовцем за мобілізацією, учасником бойових дій, має нагороди та подяки за службу.

Враховуючи особистість підозрюваного, вагомість доказів причетності підозрюваного до скоєння інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Згідно з частиною 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового стану, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає доцільним визначити ОСОБА_5 заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд вважає необхідним відповідно до ст.183 ч.3 КПК покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, у разі внесення ним застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме з 26 жовтня 2023 року, до 24 грудня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого прокурора, або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 28.10.2023. Повний текст ухвали складений 31.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1