Справа №463/2566/23
Провадження №1-кс/463/310/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

09 січня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котелево, Новоселицького району, Чернівецької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, із визначенням розміру застави не менше 2 000 000, 00 гривень, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що Другим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 21.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно наказу Директора Державного бюро розслідувань від 04.03.2022

№ 121-дск «щодо деяких питань організації роботи слідчих другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління» визначено місцем здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень слідчими зазначеного слідчого відділу з 01.03.2022 на період воєнного стану в Україні

до окремого наказу Державного бюро розслідувань Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.

05.01.2024 року в межах кримінального провадження № 0000257 від 21.02.2023 старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 вручено підозрюваному ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно пред`явленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам; у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_5 у підозру кримінальне правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_9 будучи службовою особою - начальником ДЦС ЗОП ДПО під час здійснення сертифікаційних випробувань, згідно договору 153/С-2022 від 12.10.2022, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб та в інтересах ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД», всупереч інтересам служби та з метою отримання неправомірної вигоди вказаним суб`єктом господарської діяльності в порушення вимог законодавства та своєї посадової інструкції неправомірно надав сертифікат відповідності шоломів ДСТУ 8835:2019 «Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови», що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Згідно поданого клопотання вважає, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать, в тому числі, до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 364 КК України) та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Обгрунтованість підозри, на думку слідчого за погодженням з прокурором, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку слідчого та прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду до Російської Федерації або на тимчасово непідконтрольну територію України, в тому числі поза пунктами пропуску. Вважають, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на теперішній час не встановлено місця зберігання всіх засобів спілкування між учасниками злочинів, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, чорнових / електронних записів з алгоритмом дій учасників, а також враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, зокрема конспіративні дії його учасників, у тому числі щодо підробки документів для надання вигляду законності їхнім протиправним діям підозрюваний ОСОБА_5 , може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та маючи свободу дій, може повідомляти відомості іншим особам, які стали йому відомі в ході слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, а також інші важливі відомості, надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів вчинення кримінальних правопорушень. Указаний ризик також підтверджується способом вчинення кримінальних правопорушень, яким притаманні вжиття конспіративних заходів, спілкування між іншими учасниками за допомогою месенджерів. Може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Може вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням вивченням особи підозрюваного встановлено, що на даний час він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. А тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого та прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним ризикам вважають, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, обгрунтовуючи мотивованість заявленого розміру застави в розмірі не менше 2 000 000, 00 гривень, слідчий та прокурор, покликавшись на положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключності випадку, зазначили про те, що виходячи з загально визнаної практики, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому враховуючи характер кримінального провадження, завдану підозрюваним шкоду у загальній сумі 1 965 600, 00 грн., у сторони обвинувачення немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеня тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що у виключних випадках, «якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава можу бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно», необхідно визначити розмір застави ОСОБА_5 більше ніж максимальні межі застави визначені для осіб, які підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотанні підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив таке задовольнити. На спростовання зазначених стороною захисту в судовому засіданні заперечень наголосив суду на наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в діях підозрюваного, як підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Пояснив, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра не є обґрунтованою та в його діях відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому вважає, що відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим зазначив, що у випадк, якщо судо прийде до висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу, то застосувати такий у вигляді особистого зобов`язання або застави в мінімальному розмірі. На підтвердження вказаних покликань також подали суду відповідні письмові заперечення із доданими до них письмовими документами, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення ст.177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у даній справі суд враховує наступне.

В провадженні Другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000257 від 21.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

05.01.2024 року в межах кримінального провадження № 0000257 від 21.02.2023 старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 вручено підозрюваному ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Згідно пред`явленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам; у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: - посадовими інструкціями співробітників Державного центру сертифікації засобів охоронного призначення Департаменту поліції охорони; - довідкою ДПО «Про результати цільової перевірки Державного центру сертифікації засобів охоронного призначення Департаменту поліції охорони», згідно якої встановлено, що фактично сертифікаційні випробування згідно договору № 153/С від 12.10.2022 не здійснювались, а до протоколів сертифікаційних випробувань ПР №201-С/2022 від 13.10.2022 та ПР №201/1-С/2022 від 13.10.2022 внесені недостовірні відомості щодо відповідності шоломів ДСТУ 8835:2019-1 класу; -висновком експерта № СЕ-19-23/39629-БЛ від 27.07.2023 за результатами судово-балістичної експертизи, згідно якого встановлено, що шолом захисний піхотний Level III А, під № 0881, кольору-койот поставлений до УПО з ФБ у в м. Києві на підставі видаткової накладної ІБ-00000055 від 17.11.2022 про постачання 156 шоломів на загальну суму 1 965 600 грн., із бирками: партія

№ 002 з № № 0728-0885 не пройшов випробування, тобто утворене наскрізне пошкодження шолому; - висновком судово - товарознавчої експертизи від 05.10.2023 № СЕ-19-23/44175-ТВ, згідно якого встановлено, що шолом № 3 не витримав балістичне випробування щодо стійкості до обстрілу із застосуванням 9х18 мм пістолетного патрону (57-Н-181с) з 9 мм кулею Пст, та не відповідає 1 класу захисту згідно ДСТУ 8835:2019 «Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови», має пробій, що є критичною невідповідністю; - висновком судово - економічної експертизи від 03.11.2023 № СЕ-19-23/60413-ЕК, з урахуванням висновку від 05.10.2023 № СЕ-19-23/44175-ТВ та за умови, що поставлені 156 шоломів не можуть забезпечувати захист користувача та використовуватися підрозділами Національної поліції України та іншими передбаченими законами України збройними формуваннями, внаслідок поставки товару, який не відповідає вимогам ДСТУ 8835:2019 «Засоби індивідуального захисту. Шоломи кулезахисні. Класифікація. Загальні технічні умови» державі (в особі УПО з ФБ в м. Києві) завдано матеріальної шкоди (збитків) у загальній сумі 1 965 600, 00 грн.; - наказом №40/6-2022 від 26.09.2022 про забезпечення ОСОБА_10 зброєю; - актом відбору 28 зразків продукції за №179 від 26.09.2022; - актом ідентифікації зразків № 179 від 26.09.2022; - протоколом сертифікаційних випробувань ПР №194-С від 26.09.2022; - протоколом сертифікаційних випробувань ПР №195-С від 26.09.2022 (на 17 арк.) згідно якого шоломи кулезахисні піхотні з партії №002, вироби під №№ 0002, 0003, 0007, 0008, 0009, 0010, 0011, 0012, 0013, 0014, 0015, 0016, 0017, 0018, 0019, 0020 та шоломи кулезахисні тактичні у кількості 8 штук, з партії № 002, під №№ 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 не пройшли випробування та не відповідають заявленому 1 класу захисту (в ході випробувань використано 29 набоїв 57-Н-181с та 33 набоїв Glock (Luger); - протоколом сертифікаційних випробувань, прим. № 3, ПР №195-С/2022 від 26.09.2022 (на 6 арк.), згідно якого проведено випробування 2 шоломів: 1 піхотного, 1.474 кг, з партії №002, виріб №0002, (зразок 1) та 1 шолому тактичного 1.368 кг., з партії №002, виріб №2001, (в ході випробувань використано 6 набоїв 57-Н-181с та 2 набоя Glock (Luger); - актом №5-22 від 27.10.2022 про знищення зразків, згідно якого шоломи використані згідно протоколів сертифікаційних випробувань по договору № 114С/2022 від 11.08.2022 у кількості 28 штук знищено (20 шоломів кулезахисних піхотних завод. №0001-0020 та 8 шоломів кулезахисні тактичних, завод. №2001-2008); - заявкою ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД» щодо сертифікації партії шоломів у кількості 1465 шт. від 12.10.2022; - рішенням за № 246/43/6/01-2022 від 12.10.2022 за заявкою на проведення сертифікації продукції у якому зазначено що сертифікація здійснюється експертною групою ОС ДЦС ЗОП ДПО на підставі окремого договору з ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД»; - протоколом розгляду заявки ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД», який затверджений керівником органу сертифікації ДЦС ЗОП ДОП ОСОБА_5 , про надання послуг з сертифікації продукції від 12.10.2022; - програмою робіт з сертифікації, яка затверджена керівником ОС ДЦС ЗОП ОСОБА_5 ; - договором №153-С/2022 між ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД» та ДЦС ЗОП ДПО про надання послуг з проведення сертифікації партії шоломів у кількості 1465 шт. на відповідність ДСТУ 8835:2019; - актом №241 від 12.10.2022 відбору 6 зразків продукції на ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД»; - актом ідентифікації зразків №241 від 12.10.2022; - протоколом сертифікаційних випробувань (на 8 арк.) прим. № 3, ПР №201-С/2022 від 13.10.2022; - протоколом сертифікаційних випробувань (на 6 арк.), прим. № 2, ПР №201/1-С/2022 від 13.10.2022; - актом про оцінювання партії шоломів ТОВ «ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД», згідно якого шоломи у кількості 1465 шт., а саме 665 шоломів піхотних та 800 шоломів тактичних, відповідають ДСТУ 8835:2019 (14.10.2022 складено керівником групи ОСОБА_11 ); - сертифікатом відповідності серії ДЦС № 002542; - наказом ДЦС ЗОП №54/6-2022 від 06.12.2022 про проведення випробувань згідно договору 153-С/2022 від 12.10.2022; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбаченіст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність слідчим за погодженням з прокурором наявності підстав, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваної, передбачених ст.177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить, в тому числі, до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 364 КК України) та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу міцність соціальних зв`язків підозрюваного, репутацію, майновий стан підозрюваного та відсутність попередніх судимостей, а тому з урахуванням наведеного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4,5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною не лише із вчиненим особою діянням та наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а також із матеріальним становищем особи, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про її особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а також наявність виключності випадку, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 133 прожиткових мінімумівдля працездатнихосіб, що становить 402 724,00 грн. з покладенням на підозрюваго ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 133 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402 724,00 грн. (чотириста дві тисячі сімсот двадцять чотири гривень нуль копійок).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

-носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить: з моменту проголошення ухвали суду 09.01.2024 року до 05.03.2024 року включно (в межах строків досудового розслідування).

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1