Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/79/24
Провадження № 1-кс/572/125/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 08.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: на системний блок марки «LOGIC POWER», що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Відповідно до клопотання в період часу з 23 лютого 2023 року по 05 липня 2023 року ОСОБА_4 , незважаючи на законодавчі обмежувальні заходи щодо соціальної мережі «Однокласники», передбачені Указом Президента України № 133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал- соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.05.2015, ОСОБА_4 , використовуючи VPN-сервіси, які дозволяють відвідувати веб-сайти, доступ до яких заблоковано, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний персональний комп`ютер із виходом в мережу Інтернет, на власній інтернет-сторінці (акаунті) соціальної мережі «Однокласники» під назвою « ОСОБА_5 », яка є публічно доступною, тобто будь- який користувач соціальної мережі може перейти на неї та прочитати вміст матеріалу, що поширюється користувачем, знаючи, що публікації у соціально-орієнтованих ресурсах сприяють формуванню суспільної думки на користь певної позиції, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів (відвідувачів), поширював матеріали, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, поширення яких є забороненим згідно п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Прокурор підтримала клопотання та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Власник майна ОСОБА_4 просить розглядати у його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0000019 від 08.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно , а саме:

на системний блок марки «LOGIC POWER», що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: