Справа № 946/423/24
Провадження № 1-кп/946/309/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за обвинуваченням

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Возький Удорського району Комі АРСР, громадянина України, освіта середня, неодруженого, осіб на піклуванні немає, мешканця АДРЕСА_1 , судимого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області:

?18 серпня 1995 року за ст. 81 ч.3 140 ч.2,3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

?09 жовтня 2000 року за ст. 229-6 ч.1 КК України до 6 місяців позбавлення волі, застосовано примусове лікування від наркозалежності;

?09 жовтня 2001 року за ст. 229-6 ч.1, 140 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відстрочено виконання вироку на 1 рік;

?17 квітня 2002 року за ст. 185 ч.3, 309 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;

?09 квітня 2009 року за ст. 185 ч.3, 162 ч.1 КК України до років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

?12 січня 2010 року за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

?25 червня 2015 року за ст. 185 ч.2,3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10 березня 2021 року;

?30 травня 2023 року за ст. 185 ч.4, 369 ч.1 КК України до п`яти років позбавлення волі;

?12 липня 2023 року за ст. ст. 263 ч.1 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України п`ять років шість місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України

встановив:

За ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням обмежень, передбачених Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР, а саме: заборона виходу з житла за адресою фактичного проживання з 22:00 години до 06:00 години ранку наступної доби; зобов`язано явкою для реєстрації до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області першу п`ятницю кожного місяця; заборона виїзду за межі м. Ізмаїла та Ізмаїльського району без дозволу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області; заборонено відвідування питних закладів, де здійснюється торгівля спиртними напоями на розлив.

Між тим ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомленим з ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, обмежень та зобов`язань, маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду, діючи умисно, без поважних причин, самовільно, без дозволу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, з 20 грудня 2023 року по 02 січня 2024 року залишив своє місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , та проживав у місті Києві до 01 січня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням вказаного відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_3 , за якою вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Разом із тим, обвинувачений також беззаперечно визнав свою винуватість.

Відповідно до вимог ст. 382 ч.1 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ст. 382 ч. 2 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Досліджені судом матеріали, які долучені до обвинувального акта дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У матеріалах досудового провадження відсутні докази перебування обвинуваченої на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

Разом із тим, обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, останнім вироком Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 12 липня 2023 року за ст. ст. 263 ч.1 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України призначено покарання п`ять років шість місяців позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення арешту строком на шість місяців достатньо, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У відповідності до вимог ст. 71 ч.1 КК України засуджений після постановлення вироку від 12 липня 2023 року, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання призначається з урахуванням вимог ст. 72 ч.1 п.1 КК України із співвідношення одного дня позбавлення волі одному дню арешту.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання арешт строком на шість місяців.

у відповідності до вимог ст. 71 ч.1 КК України приєднати невідбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2023 року за ст. ст. 263 ч.1 КК України п`ять років шість місяців позбавлення волі та остаточним покаранням вважати шість років позбавлення волі.

Змінити засудженому запобіжний захід на утримання під вартою.

Строк відбування покарання вважати з часу фактичного виконання вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1