Справа № 646/3396/23
№ провадження 1-кп/646/479/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження №0000195 від 02.02.2023р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

встановив:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в обґрунтування якого посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існування ризиків, які передбачені п.1, п.3 ст.177 КПК України, тобто ризику переховування від суду та ризику незаконного впливу на свідків. Прокурор вважає, що наявність цих ризиків підтверджується тяжкістю обвинувачення у сукупності з наступними обставинами: ОСОБА_5 має досвід безперешкодного переміщення на окупованих територіях Харківської області, може мати сталі зв`язки з представниками РФ, набуті ним під час окупації м.Куп`янська та під час роботи у незаконно створеному правоохоронному органі. Отже, на думку прокурора, це свідчить про те, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість обвинувачення, може переховуватися на тимчасово окупованих територіях України або на території РФ. Також прокурор вважає, що обвинувачений може впливати на свідків з числа мешканців м.Куп`янська. Прокурор зазначає, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам. Крім того, згідно з ч.6 ст.176 КПК України під час воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, у тому числі, статтею 111-1 КК України, за наявності визначених ст.177 КПК України ризиків, застосовується запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою. А за правилами ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд може не визначати розмір застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.7 ст.111-1 КК України.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи це тим, що клопотання прокурора є ідентичним попереднім клопотанням про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому. Захисник вважає, що відповідних процесуальних цілей можна досягти, змінивши запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, який є тотожнім з триманням під вартою.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечувала проти клопотання захисника, наполягаючи на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою.

Суд, дослідивши доводи клопотань, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 травня 2023р. ОСОБА_5 повідомлена підозра за ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17.05.2023р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.07.2023р.

За результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту на вищевказану ухвалу слідчого судді від 17.05.2023р. Харківський апеляційний суд залишив її без змін відповідною ухвалою від 26.06.2023р.

В подальшому строк запобіжного заходу обвинуваченому неодноразово продовжувався ухвалами Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.07.2023р., від 08.09.2023р., від 03.11.2023р.

З огляду на наявність інформації, якаможе переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, у цьому випадку існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Таке кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином та за його вчинення закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_5 є громадянином України, раніше не судимий, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Крім того, обвинувачений на протязі 37 років був мешканцем прикордонного з Російською Федерацією прикордонного населеного пункту - міста Куп`янськ - та за обставинами інкримінованого йому злочину обвинувачується у роботі у незаконно створеному правоохоронному органі. Обвинувачений не має достатньо міцних соціальних зв`язків у місці тимчасового проживання у м.Ізюм.

Отже, враховуючи тяжкість обвинувачення, вищевказані обставини свідчать про ризик переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, ОСОБА_5 з 1976 року проживав у м.Куп`янську, а отже є обізнаним щодо обставин життєвої ситуації свідків.

При цьому на цей час ще не всі свідки допитані під час судового розгляду. В той час, як за правилами ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Ці обставини разом з тяжкістю обвинувачення свідчать про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим на свідків.

І хоча цей ризик зменшився, оскільки частина свідків вже була допитана у судовому засіданні, проте повністю не зник.

Таким чином, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, до цього часу продовжують існувати.

Суд вважає неможливим змінити запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, цілодобовий домашній арешт, оскільки з огляду на високий ступінь ризику переховування обвинуваченого від суду, а також ризик незаконного впливу на свідків, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, не існує достатніх гарантій, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам,

Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбаченого, у тому числі, статтею 111-1 КК України, за наявності визначених ст.177 КПК України ризиків, застосовується запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою.

Також з урахуванням всіх вищевказаних обставин суд не визначає розмір застави згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України.

Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підстав для задоволення клопотання захисника не вбачається.

Крім того, раніше під час судового розгляду судом вже вирішувалося питання про здійснення судового провадження у дистанційному режимі в частині допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що на цей час свідок ОСОБА_7 продовжує триматися під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а свідок ОСОБА_6 був етапований до ДУ «Менська ВК №91» Чернігівської області для відбуття покарання за вироком.

Сторони не заперечують проти здійснення судового провадження у дистанційному режимі в частині допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в режимі відеоконференції.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Отже, оскільки свідок ОСОБА_7 продовжує триматися під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а свідок ОСОБА_6 був етапований до ДУ «Менська ВК №91» Чернігівської області для відбуття покарання за вироком, це унеможливлює їхню безпосередню участь у судовому засіданні.

Таким чином, наявні підстави для здійснення судового провадження у частині допиту цих свідків в режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та ДУ «Харківський слідчий ізолятор» (в частині допиту свідка ОСОБА_7 ), а також між судом та ДУ «Менська ВК №91» Чернігівської області ( в частина допиту свідка ОСОБА_6 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 199, 314, 315, 316, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.02.2024 року включно.

Допитати свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримається у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у судовому засіданні, яке призначене на 11:00 годину 19 січня 2024 року, в режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Доручити службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор» встановити особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручити йому пам`ятку про процесуальні права свідка.

Допитати свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні, яке призначене на 11:00 годину 19 січня 2024 року, в режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та ДУ «Менська ВК №91» Чернігівської області.

Доручити службовій особі ДУ «Менська ВК №91» Чернігівської області особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вручити йому пам`ятку про процесуальні права свідка.

Строк дії ухвали до 16.02.2024р.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1