Провадження № 11-сс/4808/340/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000293 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 незаконною та необґрунтованою та такою, що суперечить засадам кримінального судочинства.

Вказує, що судом першої інстанції при запобіжного заходу не взято до уваги відомості що характеризують особу, її стан здоров`я, відношення до скоєних правопорушень, її вік та матеріальне становище.

Зазначає, що судом не було взято до уваги, що підозрювана ОСОБА_8 злочини скоїла вперше, раніше не судима, особа молодого віку, одружена має вищу освіту, являється інвалідом другої групи з дитинства, також суд не взяв до уваги, що чоловік підозрюваної являється учасником бойових дій, на даний час не працює по скільки влітку отримав перелом ключиці і на даний час продовжує лікуватися.

Наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги і той факт, що підозрювана ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, що злочин скоїла у зв`язку з важким матеріальним становищем у сім`ї.

Також зазначає, що сума застави є значною та непомірною для підозрюваної ОСОБА_8 , адже вона нещодавно розрахувалася з роботи, чоловік також хворіє і не працює в даний час, а інші будь які доходи відсутні.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2023 року клопотання слідчого задоволено, застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 грудня 2023 року включно із визначенням розміру застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та доведеності наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000293 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, таке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку - протоколом про вручення підозрюваному копії клопотання яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 19 жовтня 2023 року (а.п. 7), протоколом про вручення захиснику копії клопотання яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 19 жовтня 2023 року (а.п. 8), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 жовтня 2023 року (а.п. 9-13), повідомленням про підозру від 19 жовтня 2023 року (а.п. 15-18), протоколом допиту підозрюваного від 19 жовтня 2023 року (а.п. 19), протоколом огляду та вручення грошових коштів від 22 червня 2023 року (а.п. 25), протоколом добровільної видачі від 23 червня 2023 року (а.п. 26), протоколом допиту свідка від 26 червня 2023 року (а.п. 27-29), протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 24 червня 2023 року (а.п. 30-31), висновком експерта №СЕ-19/109-23/7781-НЗПРАП від 04 вересня 2023 року (а.п. 32-33), протоколу огляду та вручення грошових коштів від 26 липня 2023 року (а.п. 34), протоколом добровільної видачі від 26 липня 2023 року (а.п. 35), протоколом допиту свідка від 27 липня 2023 року (а.п. 36-37), протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 27 липня 2023 року (а.п. 38-39), висновком експерта №СЕ-19/109-23/9850-НЗПРАП від 28 вересня 2023 року (а.п. 40-41), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 07 серпня 2023 року (а.п. 42-54), протоколом обшуку від 18 жовтня 2023 року (а.п. 55-60), протоколом огляду та вручення грошових коштів від 18 жовтня 2023 року (а.п. 61), протоколом добровільної видачі від 18 жовтня 2023 року (а.п. 62), протоколом допиту свідка від 19 жовтня 2023 року (а.п. 63-64) та іншими доказами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Інкриміновані підозрюваній кримінальні правопорушення, можуть викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

При цьому, досудове розслідування триває, встановлюються обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином врахував в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючи дані на особу підозрюваної ОСОБА_8 .

Твердження сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу враховуючи незадовільний стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_8 , колегія суддів не може прийняти до уваги. Така обставина не може бути підставою для прийняття відповідного судового рішення, оскільки такий стан здоров`я не підтверджений відповідними довідками, стороною захисту не надано будь-яких документів, які підтверджують неможливість лікування особи в установі виконання покарань.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Керівництво установи виконання покарань забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах установ виконання покарань (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво установи виконання покарань забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини установи виконання покарань закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини установи виконання покарань готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва установи виконання покарань.

Даних про неможливість отримання лікування в умовах обрання відповідного запобіжного заходу запобіжного заходу стороною захисту не надано, тому це не може бути підставою для зміни запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 .

Наведене слідчим у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку, а саме: - п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює про можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі в разі доведення її вини в суді - п. 3 - незаконно виливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки їй відомі їх анкетні дані та з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , може чинити на них фізичний чи психологічний тиск; - п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_8 з метою одержання так би мовити легкого заробітку від збуту психотропних речовин обіг яких обмежено та особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено та може продовжити займатися злочинною діяльністю, є переконливим.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Стороною захисту не спростовано обставин, які вказують на наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту. При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що вона порушуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи в тому числі домашній арешт не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не будуть здатними забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді зазначено належне мотивування про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проаналізовано доводи сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, ч. 1 ст. 29 Конституції України, вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, оцінив в сукупності всі обставини, наведені сторонами кримінального провадження, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, - забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо визначення розміру застави колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатися відомостями про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів дійшла до висновку, що визначена судом першої інстанції застава в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, є непомірною для підозрюваної ОСОБА_8 .

Оскільки доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо непомірного розміру застави знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000293 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, скасувати.

Прийняти нову, якою клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів - до 16 грудня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою ОСОБА_8 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити розмір застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код отримувача: 26289647, банк:ДКСУ України, м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA15 259 002 000 002 265).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з усіма свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали - до 16 грудня 2023 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5