Дата документу 11.01.2024Справа № 554/8450/23
Провадження № 1-кс/554/869/2024
У Х В А Л А

11 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000211 від 04 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на належну підозрюваній ОСОБА_5 квартиру в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 28237877), з позбавленням права відчуження та розпорядження.

СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України зс рф та фактичної окупації АР Крим з 20 лютого 2014 року громадянка України ОСОБА_6 , будучи особою, яка фактично підтримала дії рф щодо захоплення АР Крим та активною прихильницею держави агресора, в один із днів серпня 2015 року, точної дати органами досудового розслідування не встановлено) прийняла рішення виступити засновником та зареєструвати на вказаній території благодійний фонд «Добро миру волонтери Криму» (далі - благодійний фонд), співзасновником якого виступив її чоловік ОСОБА_7

Мешканка м. Саки АР Крим ОСОБА_5 , маючи тривалі товариські стосунки з ОСОБА_6 , підтримувала діяльність останньої на чолі фонду, який діяв виключно у відповідності до законодавства рф.

Після 24 лютого 2022 року, а саме незаконного вторгнення на територію України зс рф та фактичної окупації ряду областей України, в тому числі Херсонської, Миколаївської і Запорізької областей, ОСОБА_5 , діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, домовилася про об`єднання зусиль з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000177 від 22 листопада 2022 року щодо якої за ч. 2 ст. 28, ст. 111-2; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1; ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст.436-2 КК України скеровано до суду), а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, для здійснення передачі матеріальних ресурсів представникам зс рф, а також іншим збройним формуванням держави-агресора.

Так, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, вирішили активно використовувати благодійний фонд, керівником якого є ОСОБА_6 у сфері так званого «військового волонтерства» для збору, передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам збройних формувань держави - агресора та інших незаконних збройних формувань, діючих на тимчасово окупованих територіях АР Крим, Херсонської, Миколаївської та Запорізької областей.

Після чого, ОСОБА_5 упродовж жовтня 2022 року - червня 2023 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, на зібрані нею та іншими вказаними особами благодійні кошти придбали для передачі збройним формуванням держави-агресора та іншим незаконним збройним формуванням матеріальні ресурси, а саме: квадрокоптери, продукти харчування, гігієнічні засоби, а також 9 автомобілів.

В подальшому, реалізуючи єдиний спільний умисел, спрямований на передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, упродовж жовтня 2022 року червня 2023 року, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи спільно та умисно, особисто виїжджала в зону бойових дій на тимчасово окуповані території АР Крим, Херсонської та Запорізької областей і добровільно неодноразово передавали невстановленим під час слідства представникам збройних формувань держави-агресора, які на той час брали активну участь у бойових діях проти Збройних сил України, в тому числі: 126 окремої гвардійської бригади берегової охорони зс рф, «добровольчому батальйону Крим», матеріальні ресурси, а саме: квадрокоптери, продукти харчування, гігієнічні засоби, а також 9 автомобілів, зокрема:

автомобіль марки Лада 2121«Нива», 1998 року випуску, бежевого кольору, з державним номером рф «К368НУ, 193 регіон», передано на початку листопада 2022 року представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області;

автомобіль марки «УАЗ 3151», 2001 року випуску, білого кольору, з державним номером рф «М717ЕР, 82 регіон» передано в середині листопада 2022 року представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області;

автомобіль марки «Шевроле-Нива-2123», 2003 року випуску, червоного кольору, з державним номером рф « НОМЕР_1 , 93 регіон» передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території АР Крим (точну дату передачі органом досудового розслідування не встановлено);

автомобіль марки «УАЗ-452» (т.зв. Буханка) зеленого кольору, з державним номером рф «К905НУ, 82 регіон», передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області (точну дату передачі органом досудового розслідування не встановлено);

автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива», червоного кольору, з державним номером рф « НОМЕР_2 , 82 регіон», передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області (точну дату передачі органом досудового розслідування не встановлено);

автомобіль на задньому склі якого міститься наліпка «www.laura.ru», з державним номером рф «Х612ВР, 751 регіон», передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області (точну дату передачі органом досудового розслідування не встановлено);

автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива» темно-зеленого кольору, з державним номером рф «Т997ВН, 123 регіон» передано в середині грудня 2022 року представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області;

автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива», з державним номером рф «К674НУ, 36 регіон» передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області у м. Херсон (дату передачі органом досудового розслідування не встановлено);

автомобіль марки ВАЗ-2121 «Нива», з державним номером рф « НОМЕР_3 , 82 регіон» передано представникам збройних формувань держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області (точну дату передачі органом досудового розслідування не встановлено).

В ході досудового розслідування кримінального провадження 30 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , є власником наступних об`єктів нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 28237877).

Зважаючи на те, що санкціє ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, запобігання можливості його приховування та відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на належну підозрюваній ОСОБА_5 квартиру в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 28237877), шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 30 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачене покарання у виді конфіскації майна і слідчим надані дані, якими підтверджується право власності на вказане майно, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, для запобігання можливості його приховування та відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на належну підозрюваній ОСОБА_5 квартиру в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 28237877).

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи наслідки арешту майна, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000211 від 04 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на належну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 28237877), шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у визначеному нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9