ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/121/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 639/7376/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001224 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2023 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - задоволено частково.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

3) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0001224 від 29.11.2023;

Визначено строк дії ухвали до 22.02.2024.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначає, що органом досудового розсовування у даному кримінальному провадженні надані вагомі та вичерпні докази того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі та з конфіскацією майна.

Посилається, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не аргументовано та залишені поза увагою доводи слідчого, та прокурора про те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Прокурор вважає, що на даному етапі кримінального провадження наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені частиною 1 статті 194 КПК України, з огляду на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем його перебування, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідка, а також знищення, переховування, псування або спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, пояснення підозрюваного, його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно вимог частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Звертаючись із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_7 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від 100 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкістю можливого покарання, особи підозрюваного та з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий вважав, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання захисника та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з тих обставин, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, дійшов висновку, що доведені стороною обвинувачення ризики, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя вважав, що заявлені в клопотанні ризики, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , його процесуальної поведінки та позиції по кримінальному провадженню, мають невиключний ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді, суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001224 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

22.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від 100 до 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками слідчого судді щодо не доведення прокурором недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на таке.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним інкримінованого злочину та наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до вчинення дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, суму завданої шкоди та небажання ОСОБА_7 співпрацювати з органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні беззаперечно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

На переконання колегії суддів, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, також суд апеляційної інстанції не виключає наявність ризику, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на те, що на час звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходу, органом досудового розслідування не встановлено місце зберігання д.н.з. НОМЕР_1 , які були встановлені та зареєстровані за транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», також іншого майна, яке перебувало в салоні автомобіля.

Суд апеляційної інстанції враховує можливість підозрюваного впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги ті обставини, що підозрюваному відомі данні потерпілих у даному кримінальному провадженні та зі свідком ОСОБА_10 він є знайомим.

Вирішуючи питання про застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції бере до уваги особу підозрюваного а саме те, що ОСОБА_7 одружений, має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, в цілому характеризується позитивно, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваного, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3 частиною 1 статті 177 КК України.

На переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не вбачає.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних, що характеризують особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частиною 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 182 КПК України, визначаючи розмір застави суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_7 працює, тобто має постійний дохід, осіб на утримання немає, враховуючи розмір шкоди, у кримінальному правопорушенні, яке інкримінується ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає, що розмір застави у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених частини 5 статті 194 КПК України та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, та не є завідомо непомірним.

Керуючись статтями 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2023 - скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001224 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 22.02.2024 включно з застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави.

Визначити суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 90 840 грн.

Надати підозрюваному п`ять днів для внесення визначеної застави на депозитний рахунок: Харківського апеляційного суду: р/р UA0085314, МФО 820172 в ДКС України, , призначення платежу - застава.

У разі невнесення зазначеної суми, особа підлягає взяттю під варту.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному проваджені.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: