БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2947/23
Провадження № 1-кс/497/1037/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

18.12.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не має на утриманні неповнолітніх та недієздатних осіб, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України у кримінальному провадженні №0000653 від 05.11.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення № 1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000653 від 05.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 336 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, у тому числі у відповідності до Указу Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 №3275-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 31 частини першої ст. 85 Конституції України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 24.02.2022 № 56/2022 «Про загальну мобілізацію».

В подальшому, до відповідно до п. 31 частини першої ст. 85 Конституції України та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 06.11.2023 № 735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Так, 29 березня 2023 року громадянин України ОСОБА_4 у зв`язку з проведенням призиву громадян за мобілізацією у відповідності до п. 17 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року за № 69/2022, при ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний за станом здоров`я придатним до військової служби.

30 жовтня 2023 року, на підставі розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 жовтня 2023 року № 943/23205, керівником ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ОСОБА_4 включено до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 та їх направлення у розпорядження командира вказаної військової частини.

31 жовтня 2023 року приблизно о 12 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , отримав від його співробітника повістку про необхідність явки 01 листопада 2023 року о 09:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за вищезазначеною адресою, для відправки до військової частини НОМЕР_1 .

01 листопада 2023 року о 09:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом спрямованим на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, з мотивів уникнення наслідків воєнного стану у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби, маючи можливість прибути до вказаного РТЦК та СП, не маючи жодних поважних причин на відстрочку, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації не прибувши у встановлений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та в подальшому не повідомив про причини своєї неявки.

В подальшому, у період часу з 01 до 03 листопада 2023 року ОСОБА_4 продовжив ухилятися від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №56/2022 «Про загальну мобілізацію», який в подальшому продовжено Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

22.11.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за правовою кваліфікацією: ухилення від призиву на військову службу під час мобілізації.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджував, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказаних в клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив що вину визнає, запевняє, що буде співпрацювати зі слідством,проти застосування запобіжного заходу не заперечує.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Відділенням № 1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000653 від 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за правовою кваліфікацією: ухилення від призиву на військову службу під час мобілізації. Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 22.11.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за кваліфікуючими ознаками: ухилення від призиву на військову службу під час мобілізації.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- повідомленням про кримінальне правопорушення стосовно не прибуття військовозобов`язаного ОСОБА_4 на відправлення до лав Збройних сил України ВЧ НОМЕР_1 ;

- довідкою пр№8 від 29.03.2023 про проведення медичного огляду військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та його придатність до військової служби;

- обліковою картою де вказано, що ОСОБА_4 стоїть на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 (Арциз);

- корінцем повістки де зазначено, що ОСОБА_6 отримав повістку про явку на 01.11.2023;

- попередженням про кримінальну та адміністративну відповідальність підписаною ОСОБА_4 ;

- поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані під час мобілізації до А4962 де вказаний ОСОБА_4 ;

- допитом підозрюваного ОСОБА_4 , який зазначив, що йому відомо, що з 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, а також про те, що згідно Наказу Президента України № 69 «Про мобілізацію», оголошено загальну мобілізацію. 31.10.2023 року, він був запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_7 де йому співробітниками РТЦК та СП було вручено під особистий підпис повістку на відправку до військової частини НОМЕР_1 , а також повідомлення про кримінальну відповідальність за ухилення від призиву на військову службу за мобілізацією. Так, згідно даної повістки потрібно було з`явитися о 09 год. 00 хвилин 01.11.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 розташованого по АДРЕСА_4 . Однак, в назначений день не з`явився, в зв`язку з тим, що відмовився проходити військову службу, заяву про відстрочку до військомату не подавав та більше до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`являвся. В цей день до будь, якої лікарці щодо стану свого здоров`я не звертався;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею, досліджені матеріали кримінального провадження, зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 .

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного. слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

При цьому, ризик переховування має оцінюватись у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні умисного злочину, не пов`язаного із застосуванням насильства, не працює, не має міцних соціальних зав`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний проживає у домоволодінні, яке орендує, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів не перебуває, не має міцних соціальних зв`язків, до адміністративної відповідальності не притягувався, зв`язків зі злочинністю не встановлено.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості уникнення покарання за вчинення умисного злочину.

Відтак, враховуючи доведеність наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід, який в тому числі буде пов`язаний із контролем за поведінкою підозрюваного, у вигляді домашнього арешту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На переконання суду до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які дозволять запобігти ризику переховування від слідства, суду й в той же час бути під контролем.

На думку суду таке обмеження свободи підозрюваного забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та встановленим в судовому засіданні.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Крім того, запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000653 від 05.11.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.01.2024 року, заборонивши йому в період часу з 21:00 годин по 06:00 годин відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з Болградського району Одеської області та з місця проживання у вищевказаний час без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Дозволити ОСОБА_4 у період воєнного стану в Україні під час повітряної тривоги покидати місце проживання для перебування у найближчому до місця проживання укритті.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий. Відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали до 20.01.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено в залі суду 21.12.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1