Справа № 308/7256/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород , кримінальне провадження № 308/7256/17, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 03.06.2014 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нижня Розтока, Воловецького району, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року) ,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

з участю прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

25.03.2008 року близько 15:00 год. ОСОБА_3 будучи службовою особою , обіймаючи посаду начальника гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління Державного підприємста «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України», до обовязків якого входила, згдіно з наказом директора кар`єроуправління ОСОБА_6 № 62 від 18.02.2008, відповдіальність за безпечне здійснення масових вибухів у відповідності до Єдиних правил безпеки при вибухових роботах в кар`єрі Камяницького кар`єроуправління та знаходячись на території кар`єроуправління умисно, з мотивів приховання допущеного ним того ж дня порушення вимог п.п. 4.5, 4.7, 4.11 посадової інструкції начальника гірничного цеху від 19.02.2008 , розділів 1,2 інструкцї з охорони праці № 8 для постових по охороні небезпечної зони при вибухових роботах від 08.05.2007, параграфу 130 розділу 2 «Загальних правил ведення вибухових робіт», «Єдиних правил безпеки при проведенні вибухових робіт», яке виразилося у непроведенні інструктажу з постовими під розпис в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони, вніс до офіційного документа «Журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах» завідомо неправдиві дані шляхом підроблення підписів на 37- му арк., в графі 7 «особа, яку інструктують» від імені працівників Кам`яницького кар`єроуправління, яких він повинен був проінструктувати, але не проінструктував . Так, відповідно до висновку експерта № 833/від 23.11.2010, підписи від імені громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 виконані громадянином ОСОБА_3 .

Окрім цього, того ж дня, ОСОБА_3 умисно, з метою приховання неналежного виконання ним наказу директора Камяницького кар`єроуправління № 25 від 04.01.2008 року «Про призначення постовим з охорони постів безпечної зони при проведення вибухових робіт» п.п. 4.5, 4.7, 4.1.1 посадової інструкції начальника гірничного цеху від 19.02.2008, розділів 1,2 інструкції з охорони праці № 8 для постових по охороні безпечної зони при вибухових роботах від 08.05.2007, параграфу 130 розділу 2 «Загальних правил ведення вибуховх робіт», «Єдиних правил безпеки при проведенні вибухових робіт», яке виразилося у виставленні на межі небезпечних зон 4-х постів охорони небезпеної зони замість 28 таких постів, передбачених наказом директора карєроуправління до 25 від 24.01.2008, власноручно підписав та видав керівнику масового вибуху начальнику Закарпатської дльниці БВР ДП «Західдорвибухпром» ОСОБА_28 офіційний документ - «Повідомлення керівнику масового вибуху», предбачене розділом ХІ «Технологічної інструкуції по веденню вибухових робіт при видобуванні рудних та нерудних місцезнаходжень корисних копалин відкритим способом». Вищевказаний офіційний документ містив завідомо неправдиві відомості, які засвідчували факти, що в подальшому могли мати юридичне значення та були необхіною підставою для безпосереднього проведення вибухових робіт : інформацію про те, що ОСОБА_3 до проведення вибуху особи, виділені на охорону вибухонебезпечної зони, проінструктовані під розпис в журналі; особи, не зайняті підготовкою вибуху, виведені за межі вибухонебезпечної зони, механізми , обладнання відведено на безпечну віддаль; пости оточення вибухонебезпечної зони виставлено, хоча фактично вказаний перелік робіт ОСОБА_3 виконано не було.

Згідно з висновком есперта № 391 від 01.06.2009, підписи, виконані від імені « ОСОБА_3 » в досліджувальних документах - завірених належним чином копії акту про готовність блоку до заряджання від 24.03.2008 та повідомлені керівнику масового вибуху від 25.03.2008 виконані ОСОБА_3 . Відповідно до висновку експерта № 833 від 23.11.2010, підписи від імені ОСОБА_29 в документах «розпорядку проведення масового вибуху на блоці» від 24.03.2008 та «Повідомлені керівнику масового вибуху» від 25.03.2008 виконані громадянином ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися: у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року).

Судовий розгляд проведено стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнає. Заперечив свою причетність до кримінального правопорушення. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 25.03.2008 року працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. Згідно наказу директора Камяницького кар`єроуправління о 15 год. 00 хв. дав попереджувальний сигнал. Це значить , що працівники повинні були вивести техніку у небезпечну зону. Інструктаж з охорони небезпечної зони проводив він, згідно посадової інструкції. Він розпочав проводити інструктаж і побачив, як директор на автомобілі на великий швидкості поїхав у карєр, він все залишив і журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони і побіг на карєр, так як думав , що там ЧП. Коли директор спускався вниз, він у нього запитав, що сталось, на що директор відповів, що у нього не виставлені пости, після чого забрав журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони і на підставі наказу, його відсторонили від роботи. Підписи в журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони за інших людей він не клав, не підписувався за інших працівників . Вказав, що бланк акту про готовність блоку до заряджання оформляє ОСОБА_28 , а він його підписує. Зазначив, що підписав пустий , не заповнений бланк і віддав його ОСОБА_28 для оформлення. 25.03.2008 року о 14 год. 50 хв. він підписав не заповнений бланк акту. В той час, коли він підписав акт, люди ще були на кар`єрі. Відомості в акт вносив ОСОБА_28 .

Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначає показання свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 ОСОБА_18 , ОСОБА_32 ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 .

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_17 , який суду надав показання про те, що в жодних стосунках з обвинуваченим не перебуває. В 2008 році працював машиністом компресорної установки Камяницького кар`єроуправління, а ОСОБА_3 на той час працював майстром . Вказав, що 25.03.2008 року не підпісувався в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони. Підпис в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони на аркуші 37 в графі від його імені належить не йому. Інструктаж того дня не проводився.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_18 , яка суду надала показання про те, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 , в 2008 році працювала бухгалтером Камяницького кар`єроуправління, а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. Підписи в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони вони не ставили. Вона ніколи не приймала участь в охороні постів безпечної зони, її робоче місце знаходилось в адміністративній будівлі . Після огляду аркушу 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони вказала, що підпис на аркуші 37 в графі від її імені належить не їй.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_32 , яка суду надала показання про те, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 по роботі, на даний час перебуває на пенсії. В 2008 році працювала обліковцем Камяницького кар`єроуправління, а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. 25.03.2008 року вона не приймала участь в охороні постів безпечної зони. Вказала, що інструктаж з працівниками , які приймали участь в охороні постів безпечної зони не проводився. Вказала, що на аркуші 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони , підпис в графі від її імені належить не їй, вона не підписувалась в журналі. Зі слів працівників Камяницького кар`єроуправління їй відомо, що інструктаж з охорони постів ОСОБА_3 не проводив.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_23 , який суду надав показання про те, що на даний час не працює, з обвинуваченим ОСОБА_3 працювали разом. В 2008 році працював машиніст - ексколатора Камяницького кар`єроуправління, а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. У березні 2008 року приймав участь в охороні постів . Інструктаж проводився , але не постійно. Бувало так, що відправляли на пост, а інструктаж ОСОБА_3 не проводив. Вказав, що підпис на аркуші 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони , в графі від його імені належить не йому.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_26 , який суду надав показання про те, що працював водієм Камяницького кар`єроуправління, а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. Він брав участь в охороні постів безпечної зони. В березні 2008 року перебував на лікарняному , 25.03.2008 року він був відсутній на роботі і йому не відомо чи проводив ОСОБА_3 25.03.2008 року інструктаж з працівниками. Вказав, що підпис на аркуші 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони , в графі від його імені належить не йому.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_6 , який суду надав показання про те, що на даний час перебуває на пенсії. В 2008 році працював директором Камяницького кар`єроуправління , а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. З часу події пройшло близько 15 років. Вказав, що ОСОБА_3 при проведені вибухових робіт грубо порушив Інструкцію про проведення вибухових робіт, за що був звільнений з роботи. Порушення проявилсь в тому, що був наказ його, як директора Камяницького кар`єроуправління, в якому одним із пунктів зазначено забезпечувати охорону місця вибухових робіт. ОСОБА_3 подав сигнал тривоги - гудок, який свідчить про початок вибухових робіт. Йому зателефонувв начальник підрозділу Кузинський і повідомив, що у нього була команда взривати, але людей з охорони постів безпечної зони немає. Після цього він на автомобілі приїхав на карєр, а ОСОБА_3 побіг за ним. Він відсторонив ОСОБА_3 від роботи. Головний інженер ОСОБА_35 проводив розслідування і забрав у ОСОБА_3 журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони, в якому був перелік осіб з підписами . ОСОБА_3 не попередив людей про вихід на пости. Люди не знали, що їм потрібно йти на пост і перебували на робочих місцях . Вони опитали людей , які були зазначені в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони, які повідомили , що ОСОБА_3 не повідомив їх про вибухові роботи того дня і вони не підписувались в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони. 25.03.2008 року під час проведення вибухових робіт пости виставлені не були, вулиця не була перекрита і ліс не був оточений. Вказав, що ОСОБА_3 подав сигнал на проведення вибухових робіт - це свідчить , що пости мали бути виставлені , а вони виставлені не були.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_28 , який суду надав показання про те, що на даний час перебуває на пенсії. Вказав, що чотири місяці назад переніс інсульт, не пам`ятає обставини події, втрачає пам`ять. Зазначив, що Дочірнє підприємство Західдорвибухпром Тернопільське підприємство запросило його на роботу на посаду начальника Закарпатської дільниці вибухових робіт, в які роки працював не пам`ятає. Він виконувв роботи і в Камяницькому кар`єроуправлінні. Він завжди був присутній на вибухових роботах.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_33 яка суду надала показання про те, що в березні 2008 року працювала в Камяницькому кар`єроуправлінні. Вона ніколи не залучалась для участі з охорони постів безпечної зони. ОСОБА_3 її не залучав до роботи на постах. ОСОБА_3 іноді проводив інструктаж з працівниками, а іноді не проводив. Обставини події не пам`ятає.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_31 яка суду надала показання про те, що працює сторожем Камяницького кар`єроуправління. Раніше пацювала з ОСОБА_3 .. В березні 2008 року працювала гірником по обліку, а ОСОБА_3 на той час працював начальником гірничого цеху Камяницького кар`єроуправління. Вона ніколи не залучалась для участі з охорони постів безпечної зони, але був наказ , згідно якого могли її залучати для участі з охорони постів безпечної зони для підміни. Був сигнал про початок вибухових робіт, почувши його вона встала з робочого мсця і пішла в небезпечне місце. Ій не відомо чи проводив ОСОБА_3 того дня інструктаж з працівниками , які приймали участь в охороні постів безпечної зони.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_34 , який суду надав показання про те, що працює майстром Камяницького кар`єроуправління. В березні 2008 року працював контрольним майстром . Того дня він разом з інженером ОСОБА_36 та директором ОСОБА_6 приїхали на кар`єр провірити чи виставлені пости безпечної зони, так як повинні були проводити вибухові роботи. Пости виставлені не були, хоча повинні були бути. Після цього ОСОБА_3 відсторонили від роботи. ОСОБА_36 забрав з кабінету ОСОБА_3 журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони в якому були наявні підписи людей про проведений інструктаж. Вказав на те, що якби були виставлені пости, їх би на автомобілі ніхто не пропустив на кар`єр.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_15 , який суду надав показання про те, що працює водієм Камяницького кар`єроуправління. З ОСОБА_3 є колишніми колегами. Того дня проводились вибухові роботи, він знаходився на посту. Після проведення вибухових робіт зїхав вниз і почув , що відбувається з`ясування обставин того, що вони не розписались в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони.Був попереджувальний сигнал, він знає свій обов`язок і поїхав на свій пост. Того дня інструктаж не проводився і він не розписувався в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_13 , який суду надав показання про те, що з ОСОБА_3 є колишніми колегами, працювали в Камяницькому кар`єроуправлінні. Того дня проводились вибухові роботи , начальник ОСОБА_3 йому сказав, щоб він сідав в машину і разом з ОСОБА_37 їхав в оточення оцепленіє, після чого вони поїхали. Після того як вони повернулись, бачили як відбувся конфлікт між директором і ОСОБА_3 , директо з`ясовував наявність підписів в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони. Вказав, що того дня інструктаж з ним не проводили, і він не розписувався в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_7 , який суду надав показання про те, що працює машиністом бурової установки Камяницького кар`єроуправління. З ОСОБА_3 є колишніми колегами. 25.03.2008 року він був відсутній на роботі і йому нічого не відомо. Вказав, що підпис на аркуші 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони , в графі від його імені належить не йому. Коли він повернувся на роботу був новий начальник.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_16 , який суду надав показання про те, що перебуває на даний час на пенсії. З ОСОБА_3 є колишніми колегами. В березні 2008 року працював водієм авто Білас Камяницького кар`єроуправління. Того дня , автомобіль був поломаний і він відвіз автомобіль на ремонтні роботи , і був відсутній на роботі. Вказав, що підпис на аркуші 37 журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони , в графі від його імені належить не йому.

Оцінюючи покази свідків , суд вважає їх логічними та послідовними , такими, що узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, та враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою, а відтак аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними , оскільки вони підтверджують обставини , що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.

Даних передбачених ч.2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань надано не було.

Cуд вважає за необхідне зауважити, що до обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні було включено допит свідків обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , зазначених у реєстрі матеріалів кримінального провадження. Однак за наданими відомостями, останні за наявною у суда адресою фактично не проживають. Суд намагався встановити місце проживання свідків, були вичерпані можливості для допиту вказаних свідків.

Слід зазначити, що судом та стороною обвинувачення вживались усі можливі заходи для допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_42 .

У зв`язку з обєктивною неможливістю допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , які були включені стороною обвинувачення до обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні , прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту цих свідків. Судові засідання неодноразово призначались і відкладались за відсутністю свідків, стороною обвинувачення явка жодного з цих свідків в судове засідання забезпечена не була.

Cуд вважає за необхідне зауважити, що згідно наданого до суду повідомлення з ГУ МВС України в Закарпатській області Ужгородського РУП відділу поліції №1, від 09.11.2022 року доставити до залу суду свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , не можливо , оскільки згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідок ОСОБА_12 тривалий час проживає за межами Закарпаттської області.

Сторона обвинувачення та сторона захисту не заявляла клопотань про допит інших осіб в якості свідків у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року) та винуватості ОСОБА_3 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази :

- постанова про порушення кримінальної справи від 04.03.2009 року, відповідно до якої Ужгородським транспортним прокурором радником юстиції ОСОБА_43 було порушено кримінальну справу по факту порушення службовими особами Камянецького карєроуправління Державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що створило загрозу загибелі людей чи настання тяжких наслідків за ст.272 ч.1 КК України;

- витяг з ЄРДР № 0000074 від 03.06.2014 р. правова кваліфікація кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції КК України 2001)

- постанова про проведення виїмки від 23.03.2009 року та протокол виїмки від 25.03.2009 року відповідно до якого начальник сектору ДСБЕЗ ЛВ на станції Ужгород ЛУ на Львівській залізниці УМВС України на залізничному транспорті у присутності понятих в адміністративних приміщеннях Камяницького карєроуправління Державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» було проведено виїмку документів, зокрема журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах розпочатий 31.07.2007 року та закінчеий 25.03.2008 року;

- наказ про припинення трудового договору №13/ос від 26.03.2008 року згідно якого за систематичне невиконання обов`язків покладених на ОСОБА_3 трудовиим договором було звільнено ОСОБА_3 на підставі ст. 40 п.3 КЗпП України з 26.03.2008 року.

- інструкція з охорони праці №8 для постових по охороні небезпечної зони при вибухових роботах ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Камянецького кар`єроуправління розроблена начальником гірничого цеху ОСОБА_3 та затверджена наказом директора Кам`яницького кар`єроуправління ОСОБА_6 №85 від 08.05.2007 року.

- табель обліку використання робочого часу за березень 2008 року Кам`яницького кар`єроуправління, гірничий цех, відповідно якого ОСОБА_26 25.03.2008 року був відсутній на роботі відмітка «х»;

- листок непрацездатності серії ААУ №509238 виданий на ім`я ОСОБА_26 з 12.03.2008 по 13.03.2008 року;

- листок непрацездатності серії ААУ №509014 виданий на ім`я ОСОБА_26 з 14.03.2008 по 27.03.2008 року;

- листок непрацездатності серії ААУ №504836 виданий на ім`я ОСОБА_25 з 23.02.2008 по 11.03.2008 року;

- постанова про призначення почеркозначої експертизи від 21.05.2009 року відповідно до якої старшим помічником Ужгородського транспортного прокурора ОСОБА_44 було призначено почеркознавчу експертизу документу , який був вилучений в адміністративному приміщенні Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України»;

-висновок судового експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру з обслуговування ЛУ на Львівській залізниці при управлінні МВС України на залізничному транспорті від 01.06.2009 року за № 391 згідно якого при проведенні почеркознавчої експертизи встановлено, що серед рукописних записів внесених до наданих для дослідженя документів завіреній належним чином копії акту про готовність блоку до заряджання від 24.03.2008 року та повідомленні керівнику масового вибуху від 25.03.2008 року, виконаних власноручно ОСОБА_3 не виявлено. Підписи виконані від імені « ОСОБА_3 » в досліджуваних документах завіреній належним чином копії акту про готовність блоку до заряджання від 24.03.2008 та повідомленні керівнику масового вибуху від 25.03.2008 року, виконані ОСОБА_3 . Рукописні записи в наданих для дослідження документах виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підписи від імені « ОСОБА_3 » в досліджуваних документах виконані ОСОБА_3 . До першопочаткових рукописних текстів наданих для дослідження зміни та виправлення не вносились. Проте мало місце внесення змін (окремих штрихів) в машинописні тексти, а саме в рік підписання документів «2008р.». Першопочаткове значення машинописних текстів «2007р.».

- протокол огляду від 05.06.2009 року, здійснений старшим помічником Ужгородського транспортного прокурора юриста 2 класу ОСОБА_44 у присутності понятих, відповідно до якого проведено огляд журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах за період з 31.07.2007 року по 25.03.2008 року, вилученого на підставі протоколу виїмки від 25.03.2009 року;

- наказ затверджений директором Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 27.03.2008 року №77 «Про призначення постових з охорони постів безпечної зони при проведенні вибухових робіт», яким виконання обов`язків постових по охороні кордонів безпечної зони покладено на наступних працівників кар`єроуправління»;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 26.03.2008 року №76 «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 », згідно якого з 26.03.2008 року звільнено ОСОБА_3 начальника гірничого цеху з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання своїх посадових обов`язків, порушення трудової дисципліни, суттєві порушення техніки безпеки та охорони праці, порушення правил трудового розпорядку;

- посадова інструкція начальника гірничого цеху Кам`яницького кар`єроуправління, затверджена директором Кам`яницького кар`єроуправління ОСОБА_6 від 19.02.2008 року з якою ОСОБА_3 ознайомився 19.02.2008 року;

- наказ №34/лс про прийняття на роботу ОСОБА_3 від 24.04.1980 року;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 18.02.2008 року №13/ос відповідно до якого з 19.02.2008 року ОСОБА_3 призначено начальником гірничого цеху.

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 12.03.2008 року №69 «Про накладення дисциплінарного стягнення на начальника гірничого цеху ОСОБА_3 » згідно якого за грубі порушення техніки безпеки та охорони праці на підпорядкованій дільниці вказані в акті перевірки від 06.03.2008 року начальнику гірничого цеху ОСОБА_3 оголошено догану і попереджено його, що при допущенні в подальшому порушень його буде звільнено з роботи, з яким ОСОБА_3 ознайомився 12.03.2008 року;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 18.02.2008 року №62 «Про призначення відповідального керівника за безпечне здійснення масових вибухів», згідно якого ОСОБА_3 призначено відповідальним керівником за безпечне здійснення масових вибухів згідно Єдиних правил безпеки при вибухових роботах в кар`єрі Кам`яницького кар`єроуправлінн, з яким ОСОБА_3 ознайомився 19.02.2008 року;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 06.07.2007 року №108 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника гірничого цеху ОСОБА_3 », відповідно до якого у зв`язку із зривом роботи другої зміни 3-го липня 2007 року за не забезпечення гірничої маси для роботи другої зміни 03.07.07 року, що призвело до зриву виконання планових завдань, ОСОБА_3 оголошено догану;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 25.03.2008 року №75 «Про відсторонення від роботи начальника гірничого цеху ОСОБА_3 » , відповідно до якого ОСОБА_3 було відсторонено від роботи з 25.03.2008 року у зв`язку з незабезпеченням відповідальних осіб на постах охорони безпечної зони при проведенні вибухових робіт;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 08.05.2007 року №85 «Про введення в дію інструкцій з охорони праці»;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 24.01.2008 року №25 «Про призначення постових з охорони постів безпечної зони при проведенні вибухових робіт», яким виконання обов`язків постових по охороні кордонів безпечної зони покладено на наступних працівників кар`єроуправління»;

- постанова слідчого про проведення виїмки від 12.10.2010 року, відповідно до якої було постановлено провести виїмку в адміністративному приміщені державного підприємства Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Кам`яницького кар`єроуправління оригіналу повідомлення керівнику масового вибуху від 25.03.2008 року;

- протокол виїмки від 15.10.2010 року, згідно якого провів виїмку в.о. начальника сектору ДСБЕЗ ЛВ на станції Ужгород УМВС України на Львівській залізниці старший лейтенант міліції ОСОБА_45 , за участі понятих, документів, а саме в.о. директора Камяницького кар`єроуправління державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_39 добровільно видав: проект масового вибуху ДП «УППУЗ Кам`яницьке кар`єроуправління» №20 від 25.03.2008 року, Акт про готовність блоку до зарядження від 24.03.2008 року та повідомлення від 25.03.2008 року, Наказ по Камяницького карєроуправлінні від 25.03.2008 року.

- проект масового вибуху ДП «УППУЗ» Кам`яницького кар`єроуправління №20;

- Акт про готовність блоку до заряджання від 24.03.2008 року, затвердженого головним інженером Кам`яницького кар`єроуправління ОСОБА_39 , зі змісту якого вбачається, що начальник вибухової дільниці ОСОБА_28 та начальник бурової дільниці ОСОБА_3 склали цей акт в тому, що блок №21 на гор. +234.0 повністю підготовлений до заряджання; Наявні підписи ОСОБА_28 та ОСОБА_3

-повідомлення керівнику масового вибуху ОСОБА_28 , згідно якого відповідальний за вивід людей, механізмів та охорону небезпечної зони ОСОБА_3 повідомляє, що 25.03.2008 року станом на 15 год. на Кам`яницькому кар`єроуправлінні виконано наступне:

-особи виділені на охорону вибухонебезпечної зони, проінструктовані під розпис у журналі;

-особи, не зайняті підготовкою вибуху виведені за межі вибухонебезпечної зони;

-механізми, обладнання відведено на безпечну віддаль;

-пости оточення вибухонебезпечної зони виставлено, наявний підпис ОСОБА_3 за 25.03.2008 року;

- Наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 25.03.2008 року «Про проведення масового вибуху в кар`єрі», згідно якого 25 березня 2008 року провести масовий вибух в карєрі на 7 уступі блок №21; Вибух провести згідно проекту на масовий вибух і розпорядку, затвердженого головним інженером щебзаводу.

- постанова слідчого про проведення виїмки від 27.10.2010 року відповідно якої, постановлено провести виїмку в адміністративному приміщені державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Кам`яницького кар`єроуправління журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах;

- протокол виїмки проведеного слідчим Ужгородської транспортної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_46 у присутності понятих від 27.10.2010 року відповідно до якого, проведено виїмку в адміністративному приміщенні державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Кам`яницького кар`єроуправління журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Кам`яницького кар`єроуправління за період з 31 березня 2008 року по 15 квітня 2009 року;

- постанова слідчого про проведення виїмки від 05.11.2010 року відповідно якої, постановлено провести виїмку в адміністративному приміщені Державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» Кам`яницького кар`єроуправління ряду документів;

- протокол виїмки проведеного слідчим Ужгородської транспортної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_46 в присутності понятих від 05.11.2010 року відповідно до якого, під час виїмки вилучеоно: наказ директора карєроуправління ОСОБА_6 № 24/ос «Про відкликання з відпустки майстра ДСЦ ОСОБА_47 » від 25.03.2008 року , наказ директора карєроуправління ОСОБА_6 № 75 «Про відсторонення від роботи начальника гірничного цеху ОСОБА_3 » від 25.03.2008 року, наказ директора кар`єроуправління ОСОБА_6 від 26.03.2008 року №76 «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 », Наказ директора кар`єроуправління ОСОБА_6 від 24.03.2008 року «Про проведення масового вибуху в кар`єрі»;

- наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 № 24/ос «Про відкликання з відпустки майстра ДСЦ ОСОБА_47 » від 25.03.2008 року;

- Наказ директора Камяницького карєроуправління ДП «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» ОСОБА_6 від 24.03.2008 року «Про проведення масового вибуху в кар`єрі»;

- постанова слідчого про призначення почеркознавчої експертизи від 17.11.2010 року відповідно до якої було призначено почеркознавчу експертизу документів;

-заключення судового експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного при управлінні МВС України на Львівській залізниці від 23.11.2010 року за № 833 згідно якого при проведенні почеркознавчої експертизи встановлено, що в коротких буквенно-цифрових рукописних записів в «Розпорядку проведення масового вибуду на блоці від 24,03, 2008.» та» Повідомленню керівнику масового вибуху від 25 03.2008 року» на просвіт в косо падаючому світлі, в ультрафіолетових та інфрачервоних променях, під мікроскопом «МБС-10» слідів змін, дописок, виправлень первинного тексту не виявлено. Короткі буквенно-цифрові рукописні записи в «Розпорядку проведення масового вибуду на блоці від 24,03, 2008.» та» Повідомленню керівнику масового вибуху від 25 03.2008 року» виконані громадянином ОСОБА_28 . Підписи від імені гр. ОСОБА_48 в документі «Розпорядку проведення масового вибуду на блоці від 24,03, 2008.» виконані не громадянином ОСОБА_49 , а іншою особою з наслідуванням. Підписи від імені гр. ОСОБА_3 в документах «Розпорядку проведення масового вибуду на блоці від 24,03, 2008.» та» Повідомленню керівнику масового вибуху від 25 03.2008 року» виконані гр. ОСОБА_3 . Підписи від імені гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_50 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які виконані 25 березня 2008 року на 37 арк. в графі 7 «особа, яку інструктують» в журналі реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах працівниками ДП «УГІГІ УЗ» Кам`яницького кар`єроуправління виконані гр. ОСОБА_3 . Підпис від імені гр. ОСОБА_38 в графі «особа, яку інструктують» на 37 сторінці «Журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах працівниками ДП «УГІГІ УЗ» Кам`яницького кар`єроуправління виконаний гр. ОСОБА_53 . Чи виконані підписи від імені гр.. ОСОБА_48 в документі «Розпорядку проведення масового вибуду на блоці від 24,03, 2008.» громадянином ОСОБА_3 не представляється можливим в зв`язку з відсутністю експериментальних взірців підписів гр. ОСОБА_3 ;

- протокол огляду від 09.06.2009 року проведений старшим помічником Ужгородського транспортного прокурора юристом 2 класу ОСОБА_44 у присутності понятих, яким було проведено огляд повідомлення керівнику масового вибуху від 25.03.2008 року;

- протокол огляду від 21.12.2010 року проведений слідчим Ужгородської транспортної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_54 у присутності понятих, яким було проведено огляд журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах за період з 31.07.2007 року по 25.03.2008 року;

- журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах за період з 31.07.2007 року по 25.03.2008 року, оглянутий в ході судового розгляду;

Аналізуючи вищезазначені письмові докази, досліджені в ході судового розгляду , зокрема протоколи слідчих дій, суд визнає їх належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 статті 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, досліджені висновки експертизи здобуті у спосіб передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами вини обвинуваченого, не викликають сумнівів в їх достовірності та повноти, підстав для визнання їх неналежними та недопустимими доказами не вбачається.

Таким чином, досліджені письмові докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України , а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87,99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, дослідженими доказами в їх сукупності підтверджуються , як дата, час, місце, так і спосіб вчинення злочину, тобто обставини встановлені ст.91 КПК України. При цьому , надані у ході судового розгляду показання свідків, кореспондуються з даними відображеними у протоколах , письмових доказах та узгоджуються між собою цілком і повністю в повній мірі.

Отже, суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України:

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягаютьдоказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосовує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Заслухавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 , показання свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України ( в редакції 2001 року) у відповідності до критерія доведеності вини поза розумним сумнівом.

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.1 ст. 366 КК України.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно -небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

В своєму узагальненні «Практика розгляду кримінальних справ про злочини, склад яких передбачено ст. 366 Кримінального кодексу України (службове підроблення)» від 19.10.2009 року Верховний Суд України зазначив, що обов`язковою ознакою службового підроблення є його предмет офіційні документи.

В примітці до ст. 358 КК України зазначено, що офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи та може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених в ч.1 ст. 366 КК України дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності до офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, що не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.

Досліджені докази у своїй сукупності є логічними, послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, внесених до офіційного документу - «Повідомлення керівнику масового вибуху», яке видав керівнику масового вибуху начальнику Закарпатської дльниці БВР ДП «Західдорвибухпром» ОСОБА_28 про те, що : до проведення вибуху особи, виділені на охорону вибухонебезпечної зони, проінструктовані під розпис в журналі; особи, не зайняті підготовкою вибуху, виведені за межі вибухонебезпечної зони; механізми , обладнання відведено на безпечну віддаль; пости оточення вибухонебезпечної зони виставлено, хоча фактично вказаний перелік робіт ОСОБА_3 виконано не було, підписав його 25.03.2008 року , надавши зазначеному документу статус офіційного, і тим самим, вніс до вказаного «Повідомлення керівнику масового вибуху», завідомо неправдиві відомості, що не відповідають дійсності.

Окрім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, внесених ним до офіційного документу -«Журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах» шляхом підроблення підписів на 37- му арк., в графі 7 «особа, яку інструктують» від імені працівників Кам`яницького кар`єроуправління, яких він повинен був проінструктувати, але не проінструктував, надав зазначеному документу статус офіційного, і тим самим, вніс до вказаного «Журналу реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах» шляхом підроблення підписів на 37- му арк., в графі 7 «особа, яку інструктують» завідомо неправдиві відомості, що не відповідають дійсності.

Згідно ст.12 КК України злочин вчинений за ч.1 ст. 366 КК України є нетяжким злочином.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого , який вчинив кримінальне правопорушення ,відповідальність за яке передбачена КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України , судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України , судом не встановлено.

Щодо призначення покарання:

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному диспансері та на обліку в лікаря -психіатра не перебуває ,згідно характеристики Кам`яницької сіьської ради від 27.05.2009 року за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню но вих кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року) у вигляді штрафу в межах санкції частини вказаної статті.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Зі змісту пункту 119 Закону № 2617-VIII випливає, що до статті 366 КК України внесені зміни: в абзаці другому частини першої слова «до двохсот п`ятдесяти» замінити словами «від двох тисяч до чотирьох тисяч».

Тобто, з набранням чинності Законом № 2617-VIII змінено санкцію статті кримінального закону, а в частині покарання у виді штрафу санкція статті зазнала посилення відповідальності.

За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

При цьому ч. 3 ст. 5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією, що діяла до 01.07.2020, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч. 1 ст.366 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення. З огляду на таке, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 кримінального покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу відповідно до приписів кримінального закону, який був чинним станом на час вчинення ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення (у редакції КК України, що діяла 2001 р).

Одночасно суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткову міру покарання, передбачену санкцією ч.1 ст.366 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набранням вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі , чи позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки ОСОБА_3 даний злочин вчинив у 2008 році, нового злочину не скоїв, з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, тому на підставі ст. 49 КК України його слід звільнити від призначеного покарання за ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

За змістом рекомендацій, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від.23.12.2005 року закрити кримінальну справу з нереабілітуючих підстав, зокрема у зв`язку із закінченням строків давності, можливо лише за згодою особи, притягнутої до кримінальної відповідальності.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду не дав згоди на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності, то він підлягає звільненню від призначеного судом покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухва-лою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з врахуванням доведеності обвинувачення у суді, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 2883 гривень 41 копійок.

Речові докази

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України ( в редакції 2001 року) та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (пятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пя тдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання за ч. 1ст. 366 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта в розмірі 2883,41 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят три гривні 41 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні :

- "повідомлення керівнику масового вибуху" від 25.03.2008 року залишити зберігати при матеріалах справи після вступу вироку в законну силу.

- "Журнал реєстрації інструктажів з охорони постів безпечної зони при вибухових роботах" за період з 31.07.2007 року по 25.03.2008 року залишити зберігати при матеріалах справи після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1