Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27.10.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати вказане житло, у період з 23.00 год. по 06.00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, строком до 19.12.2023 (включно).

Покладено на ОСОБА_11 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду на за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Бердичів, Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора у кримінальному провадженні або суду; повідомляти слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий, прокурор у кримінальному провадженні; здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Встановлено строк дії покладених на ОСОБА_11 обов`язків до 19.12.2023. В задоволенні решти вимог клопотання, відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на останнього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобів зав`язку; здати на зберігання до органу досудового УДМС України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд на територію України. При цьому, зазначає, що доводи клопотання слідчого спростовуються тим, що ОСОБА_11 , характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності взагалі не притягувався, в ході проведення досудового розслідування проявив належну процесуальну поведінку. Наголошує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, при цьому, підозрюваний ОСОБА_14 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з тим, що проживає разом зі своєю сім`єю і не має наміру покидати їх, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, крім того, він народився та все життя прожив в Житомирській області і інших місць, де б він міг проживати чи переховуватись не має, паспорт для виїзду за кордон добровільно може здати слідчому. Звертає увагу, що підозрюваний сам зацікавлений в об`єктивному та повному розслідуванні кримінального провадження та встановленню усіх обставин кримінального провадження. Крім того, мати ОСОБА_11 - ОСОБА_15 1945 р.н., з 17.10.2023 р. по даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Чуднівська лікарня» з діагнозом: Закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням та остання потребує тривалого лікування, який знаходиться на значній відстані від місця проживання ОСОБА_11 , а мати підозрюваного має потребу у додатковому медикаментозному забезпеченні, харчуванні та догляді, це ставить під загрозу її життя. Також, ОСОБА_11 офіційно працевлаштований у ТОВ «ТБР ЛОГІСТИК» на посаді водія та робота останнього пов`язана із здійсненням вантажних перевезень та поїздками на значні відстані по всій території України, і ця робота є єдиним джерелом доходів для ОСОБА_11 та членів його родини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання слідчого та застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/10829/23, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000263 від 18.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240 КК України.

В межах досудового розслідування вище зазначеного кримінального провадження, 19.10.2023 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

26.10.2023 слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_11 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.240 КК України.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованому йому кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_11 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.240 КК України.

Слідчий суддя також вказав, що є опосередковано доведеним ризиком можливості останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_11 , даних про особу підозрюваного, кількість підозрюваних та осіб, які могли бути задіяні до вчинення вище зазначеного правопорушення, як і роль останнього у його вчиненні, об`єктивно є обґрунтованими підставами на підтвердження дійсності відповідних процесуальних ризиків.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_11 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період доби, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків.

Разом з цим, визначаючи запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_11 у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про його особу, не перевірив наявність у клопотанні слідчого обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж обраний, та не навів відповідне обґрунтування у своїй ухвалі, як того вимагають положення ст.ст.178, 194, 196 КПК України.

В даному випадку, слідчим суддею належно не було враховано, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання та реєстрації, де позитивно характеризується, має постійне місце роботи, де також характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки. Крім того, суд апеляційної інстанції зважає і на роль останнього в у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення водій, як і факт того, в ході проведення досудового розслідування проявив належну процесуальну поведінку.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дав неповну оцінку наявним у провадженні обставинам, через що безпідставно дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, а, з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, його ролі в інкримінованому кримінальному правопорушення, адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку підозрюваного, на думку апеляційного суду, може бути особисте зобов`язання, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

В даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як вважає суд апеляційної інстанції, стане тією надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить дотримання вимог ст.2 та ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Зазначений запобіжний захід, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27.10.2023, якою застосовано відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати вказане житло, у період з 23.00 год. по 06.00 год. наступного дня, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків з строком дії до 19.12.2023, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В порядку ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду на за першою вимогою; повідомляти слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий, прокурор у кримінальному провадженні; здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії покладених на ОСОБА_11 обов`язків до 19.12.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: