Справа № 1-кп/593/54/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бережани кримінальне провадження, внесене 3 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, пенсіонерки, не депутата, раніше не судимої, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні-листопаді 2019 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , яка перебувала за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначалися як допомога по безробіттю, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві про надання (поновлення) статусу безробітного», форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 1911 від 19.12.2018.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 (в редакції від 09.08.2019) статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 (в редакції від 09.08.2019) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 цього ж Закону застрахованим особам, зазначеним у ч. 1 ст. 22 Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 (в редакції від 09.08.2019) відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Будучи обізнаною щодо вимог вказаних Законів та діючи всупереч цим вимогам, 01.11.2019 ОСОБА_6 , переслідуючи умисел, спрямований на протиправне, шляхом обману заволодіння коштами державного бюджету, які призначаються як допомога по безробіттю, достовірно знаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 15.12.2014 ОСОБА_6 призначено пенсію за вислугу років, при подачі «Заяви про надання (поновлення) статусу безробітного» в Бережанську районну філію Тернопільського обласного центру зайнятості вказала, шо пенсію на пільгових умовах та за вислугу років їй не призначено.

На підставі вищевказаної заяви від 01.11.2019року ОСОБА_6 в період з 25.11.2019 по 11.08.2020 отримала надмірно нараховану допомогу по безробіттю в сумі 27 179,60 гривень.

Вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_4 незаконно заволоділа чужим майном, а саме державними коштами на загальну суму 27 179,60 гривень, які Бережанською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості були зайво нараховані та виплачені ОСОБА_7 у вигляді допомоги по безробіттю, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму державі в особі Тернопільського обласного центру зайнятості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), а саме - у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття вищевказаного кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Представник потерпілого Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення заявленого обвинуваченою клопотання та закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 повністю усунула заподіяну нею шкоду та повернула безпідставно виплачені їй кошти.

Прокурор щодо задоволення вищевказаного клопотання та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України заперечень не має.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що заявлене клопотання слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р., суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності у загальній частині КК таких випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності, як дійове каяття, ст. 45 КК України.

Відповідно до п.3 вказаної Постанови такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

А так як обвинувачена ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до проступків, визнала себе винною та щиро покаялася у його вчиненні, своїми діями активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та у добровільному порядку відшкодувала заподіяну нею шкоду, що свідчить про її щире каяття та в судовому засіданні просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити порушене щодо неї кримінальне провадження, а тому суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, прийшов до переконання, що наявні всі необхідні підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заявлене нею клопотання є підставним і підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст. 285, ч. 1,ч. 4 ст. 286, ст. 288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст. 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження, внесене 3 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 закрити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1 .