Провадження № 1-кп/161/144/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 січня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003313, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дроздні Ковельського району Волинської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого інженером програмістом у ТОВ «Інвестор плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2023, близько 20 год. 25 хв., у м. Луцьку, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Аudi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним у напрямку до м. Ківерці по автодорозі сполученням м. Ківерці - м. Луцьк, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки та дорожніх умов, відповідно не реагував на їхню зміну, у зв`язку з чим не вибрав в установлених межах безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, що у сукупності, при виявленні небезпеки для руху, пішохода ОСОБА_6 , який навпроти автозаправної станції «ANP», яка розташована по вул. Ківерцівській, 42, в м. Луцьку, перетинав проїзну частину рухаючись зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, не дало можливості вчасно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, та призвело до здійснення наїзду на останнього.

Унаслідок порушення Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 спричинив пішоходу ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини лівої малогомілкової кістки без зміщення, закритого травматичного пошкодження зовнішньої групи зв`язок лівого колінного суглоба з крововиливом в порожнину суглоба, забійної рани середньої третини лівої гомілки, які відповідно до висновку експерта №686 від 14.11.2023 за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 2.3. б) Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та повністю підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що збитки завдані потерпілому та закладу охорони здоров`я відшкодував в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку з їхнім примиренням з потерпілим, оскільки ним повністю відшкодовано завдані збитки, як потерпілому, так і закладу охорони здоров`я, він щиро розкаявся у вчиненому, а кримінальне правопорушення, перебачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, є необережним та вчинене ним вперше.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого, просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав та підтвердив, що завдані йому збитки відшкодовано в повному обсязі, будь-яких претензій до останнього не має, тому також просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з їхнім примиренням.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, пояснення потерпілого та обвинуваченого, які просили звільнити останнього від кримінальної відповідальності, ствердивши про їхнє примирення та повне відшкодування завданих збитків, думку захисника, який щодо заявленого клопотання не заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження №0003313, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження, з огляду на наступне.

Так, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та вчинене з необережності, без обтяжуючих обставин, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, завдані ним збитки потерпілому та закладу охорони здоров`я відшкодував в повному обсязі, потерпілий жодних претензій не має, просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їхнім примиренням, про що заявив безпосередньо в судовому засіданні, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 46 КК України та ч. 3 ст. 288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно з ст. 100 КПК України речові докази, залишити за належністю законним володільцям.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, - скасувати.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0003313 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

-автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; один светр; одні штани джинсові; пару кросівок, один рюкзак з світло відбивною стрічкою на ручці - залишити за належністю законним володільцям.

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2023 (справа №161/18762/23, провадження №1-кс/161/5677/23), який ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2023 (справа №161/21117/23, провадження №1-кс/161/6306/23) скасовано в частині заборони користування майном - скасувати в повному обсязі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1