ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0001209 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001209 від 27.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події 27 жовтня 2023 року в період часу з 18:13 год. по 18:57 год. в автомобілі Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №7 по вул. Енергетична у м. Дніпро, а саме на: пакет жовтого кольору, в середині якого знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження; пакет чорного кольору, в середині якого знаходиться речовина зеленого кольору рослинного походження; автомобіль Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору; ключі від автомобіля зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi, imei 1: НОМЕР_3 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Слідчий суддя зазначив, що клопотання є обґрунтованим так як для застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і з метою уникнення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на зазначено майно з метою забезпечення речових доказів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути майно власнику.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Вказує, що розгляд клопотання слідчого було проведено без виклику власника майна. Повний текст ухвали слідчого судді було отримано лише 29.11.2023 року. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя не дослідив всіх обставин справи.

Вказує, що під час розгляду клопотання слідчого, ані клопотання, ані долучені до нього матеріали не містили посилання на кваліфікуючи ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України включає наступну об`єктивну сторону: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, а також ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Прокурор, підтримуючи відповідне клопотання зазначив в судовому засіданні, що розглядається питання щодо наявності такої кваліфікуючої ознаки, як перевезення наркотичної речовини в автомобілі, та саме з цих міркувань є необхідність накласти арешт на автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

Факт вилучення пакетів з речовинами зеленого кольору рослинного походження з автомобілю на теперішній час сторона обвинувачення підтверджує протоколом огляду місця події, витягом з ЄРДР. Крім того, відповідні обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських: No 473545 та 472304.

Посилається, що ані станом на день розгляду клопотання, ані на теперішній час, відсутня необхідність накладати арешт на автомобіль, оскільки вказаний автомобіль у розумінні приписів ст. 98 КПК України, не містить ознак речового доказу: автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, не зберіг на собі будь-які сліди вчинення злочину, та сам по собі автомобіль не може бути використаний стороною обвинувачення як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого від 27.10.2023 процесуального статусу речового доказу, яким є вилучене майно, а саме автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Накладення арешту на автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію позбавляють власника цього автомобіля ним користуватися, обмежують право власності в повному обсязі.

У відповідності до санкції ч. 2 ст. 309 КК України відсутня конфіскація майна. В рамках кримінального провадження за ст. 309 КК України відсутні фактори щодо спричинення матеріальної шкоди та можливість пред`явлення цивільного позову та задоволення майнових вимог за рахунок реалізації вказаного автомобіля.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, та наполягав на її задоволенні, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга, підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що її постановлено без виклику володільця вилученого майна, а тому, враховуючи необхідність часу для складання апеляційної скарги, колегія суддів вважає причини пропуску строку поважними, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя строк на оскарження необхідно поновити.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником володільця майна ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_7 , тільки в частині накладення арешту на транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору, тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, колегією суддів не вирішується.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001209 від 27.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, про накладення арешту на транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову слідчого про визнання майна речовими доказами, з метою їх збереження вважав, що є достатні підстави для накладення арешту.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням, та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,яким володіє ОСОБА_8 , був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто, що він відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що арештоване майно, яким володіє ОСОБА_8 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в самому клопотанні та в постанові органу досудового розслідування від 27.10.2023 про визнання арештованого транспортного засобу марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,речовим доказом у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України його визнано речовим доказом.

Вказаною постановою слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 27.10.2023 року транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом. Однак на думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, не встановлено в який спосіб він був знаряддям вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному проваджені №0001209 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту для володільця майна ОСОБА_8 .

Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що будь-кому із фігурантів цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення, тобто у кримінальному провадженні на час внесення клопотання про арешт майна не має особи, яка є підозрюваною, що виключає можливість накладення арешту на майно будь-якої особи з метою конфіскації майна як виду покарання.

Разом із цим, стороною обвинувачення не зазначено обґрунтованих та достатніх підстав вважати, що із залученням вказаного майна для досягнення цілей кримінального провадження потрібно проводити в подальшому будь-які слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) цього майна.

До матеріалів клопотання такі відомості слідчим не надані й не підтверджені належними і допустимими доказами, а також поясненнями, які б можна було вважати переконливими.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в цій частині, як незаконна, а апеляційна скарга, з доповненнями - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ,- задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року в частині задоволення клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001209 та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене в ході проведення обшуку, а саме, транспортний засіб марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001209 від 27.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вилучене під час проведення огляду місця події 27 жовтня 2023 року в період часу з 18:13 год. по 18:57 год. в автомобілі Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №7 по вул. Енергетична у м. Дніпро, майно а саме:

автомобіль Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , чорного кольору; ключі від автомобіля зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон Redmi, imei 1: НОМЕР_3 , повернути володільцу ОСОБА_8 .

В решті ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4