УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № №0000013 від 13.01.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 12 січня 2024 року працівниками Державної прикордонної служби України на пункті пропуску Устилуг під час огляду автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка слідувала на вїзд в Україну, в салоні було виявлено речовину за зовнішніми ознаками схожу на наркотичну (амфетамін).

13 січня 2024 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

13 січня 2024 року під час огляду місця події на пункті пропуску «Устилуг» було вилучено: три прозорих поліетиленових пакети із вмістом речовини кристалоподібної форми, білого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну; автомобіль марки «Audi», моделі «A6» р.н.з. НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; металеву банку циліндричної форми з під напою «Red Bull» яка розрізана навпіл та в одній частині банки міститься рідини жовтого кольору. Власником автомобіля марки «Audi», моделі «A6» р.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 являється компанія «DMAG GmbH», власником мобільного телефону марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 являється ОСОБА_5 , власником мобільного телефону марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 являється ОСОБА_6 .

Дізнавач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власники майна в судове засідання також не з`явились, подали суду письмові заяви, згідно яких не заперечували щодо задоволення клопотання та накладення арешту на вилучені у них речі, просили слухати клопотання у їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені речі, які зазначені у клопотанні мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000013 від 13.01.2024 2022 року, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене під час огляду місця події від 13.01.2024 року майно в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначені у клопотанні мобільні телефони та автомобіль можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів на те, що вказані речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, дізнавачем СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що мобільні телефони та автомобіль є доказом злочину, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо трьох прозорих поліетиленових пакети із вмістом речовини кристалоподібної форми, білого кольору що за зовнішніми ознаками схожі на наркотичну, металеву банку циліндричної форми з під напою «Red Bull» яка розрізана навпіл та в одній частині банки міститься рідина жовтого кольору, то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у кримінальному провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

Враховуючи те, що вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000013 від 13.01.2024 року задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 13.01.2024 року, а саме на три прозорих поліетиленових пакети із вмістом речовини кристалоподібної форми, білого кольору що за зовнішніми ознаками схожа на наркотичну, металеву банку циліндричної форми з під напою «Red Bull» яка розрізана навпіл та в одній частині банки міститься рідина жовтого кольору, заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

В решті клопотання відмовити.

Автомобіль марки «Audi», моделі «A6» р.н.з. НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 - негайно повернути власникам.

Власником автомобіля марки «Audi», моделі «A6» р.н.з. НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 являється компанія «DMAG GmbH», власником мобільного телефону марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 являється ОСОБА_5 , власником мобільного телефону марки «Apple iPhone», imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 являється ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙ