Справа № 947/7218/23
Провадження № 1-кп/947/790/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 Огли

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження об`єднані в одне провадження (ЄРДР № 0005947 від 04.09.2016 року та ЄРДР №0002502 від 30.05.2018 року) у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2016 року о 21:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 7 по вул. Академіка Заболотного у м. Одеса, побачив незнайомого йому ОСОБА_6 , майно якого визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи умисно, підійшов до ОСОБА_6 , та застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, що виразилось у нанесенні ударів у грудну клітку та плечі, з метою особистого збагачення, шляхом ривку, відкрито, викрав належний ому золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вартістю 30000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 30000 гривень.

30.05.2018 року о 01:00 год., повторно, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, на автомобілі марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням невстановленої особи, прибули до будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля вказаного будинку він спільно з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), побачили незнайомого їм ОСОБА_8 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), та застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, що виразилось у нанесенні ударів по обличчю, з метою особистого збагачення, відкрито викрали належний ому гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 20 000 гривень. Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 20 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 05.06.2018 року о 08:20 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, на автомобілі марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням невстановленої особи, прибули до будинку АДРЕСА_3 де ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження),побачили не знайомого їм ОСОБА_9 , майно якого визначили об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), підійшли до ОСОБА_9 , та з метою особистого збагачення, шляхом ривка відкрито викрали належний йому золотий ланцюжок, вагою 15 грамів, вартістю 20 000 гривень. Після чого, він разом із ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_Г (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділено в окреме провадження), завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 20 000 гривень.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті, відшкодував матеріальні та моральні збитки, завдані потерпілим.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим у повному обсязі.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 . Огли суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, пом`якшуючі обставини а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим у повному обсязі та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем мешкання, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілим, наявності декількох пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим, на думку Суду зазначені обставини істотно знижують ступіть тяжкості кримінальних правопорушень, відтак, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, слід застосувати ст.69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією вказаної статті цього Кодексу.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 11 місяців.

Зарахувати ОСОБА_4 до строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 25.06.2018 року по 23.08.2018 року, та з 17.03.2020 року по 10.01.2023 року до дня ухвалення вироку суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Вважати призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі відбутим у повному обсязі.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме відео записи з місця події, які зафіксовані на електроні носії інформації зберігати в матеріалах справи, золоті ювелірні вироби, зазначені в обвинувальному акті вважати повернутими за належністю потерпілим, згідно гарантійних розписок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .