Справа № 487/277/20
Провадження № 1-кп/487/141/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 02.01.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Так, близько 12:30 години 01.01.2020 року, більш точного часу встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном. Керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зайшов через незачинені вхідні двері житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до шафи-купе, що розташована в коридорі домоволодіння, відчинивши дверцята побачив там речі, а саме: шубу, виготовлену з хутра, вартістю 5000 гривень, пальто чорного кольору вартістю 1600 гривень, куртку чорного кольору вартістю 1200 гривень, куртку (парка) синього кольору вартістю 800 гривень, шарф вовняний чорний у блакитну смужку, шарф вовняний фіолетовий, шарф вовняний в клітинку сірий, шапку в`язану рожевого кольору вартістю 220 гривень, чоботи дитячі темно-зеленого кольору вартістю 330 гривень, чоботи фіолетового кольору вартістю 100 гривень, пляшку шампанського вартістю 120 гривень, акумулятор від дитячої іграшки жовтого кольору вартістю 418 гривень, дві пачки цигарок «ЛД», «Ротманс», загальною вартістю 80 гривень, дублянку з штучного замшу та штучного хутра на комірі вартістю 1500 гривень, після чого заволодів ними та направився до виходу із домоволодіння. В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 11 368 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні 04.03.2021 року вину не визнав, та пояснив, що 01.01.2020 року зранку до нього зателефонував друг ОСОБА_7 та запросив у гості для святкування Нового року. Після чого ОСОБА_6 зателефонував своєму другу ОСОБА_8 , який був на роботі, та запросив приєднатися до святкування. Вони домовились, що ОСОБА_6 заїде за ОСОБА_9 на таксі у глухий кут вулиці Садової у місті Миколаєві, де розташований магазин. Коли ОСОБА_6 приїхав на таксі, друга на місті не було, у обвинуваченого розрядився телефон, а таксист, через деякий час очікування, поїхав на інше замовлення. ОСОБА_6 пішов вулицею Садовою, де шукав місце для справляння природних потреб, дійшов до двоповерхового будинку, а потім знову попрямував в бік магазину по АДРЕСА_1 . В цей момент із двору приватного будинку вийшов чоловік, якій сказав, що посварився із жінкою та поросив ОСОБА_6 допомогти перенести речі. Колір хвіртки та воріт, з який вийшов цей чоловік, обвинувачений не пам`ятає, зовнішність чоловіка описати не може. Цей чоловік пояснив, що сам перенести речі не може, оскільки їх ціла купа, та ще є дві великі сумки. Речі чоловік попросив віднести за кут, сказав, що наздожене обвинуваченого. ОСОБА_6 погодився та поніс речі, а через деякий час його наздогнали потерпілі та сказали, що обвинувачений несе їх речі, після чого викликали поліцію. Після приїзду, співробітники поліції поцікавились в обвинуваченого, чи є в його кишенях заборонені речі, дістали все, що було в кишенях. Після цього вони поїхали в поліцію для подальшого з`ясування обставин справи. У відділі поліції у ОСОБА_6 знімали відбитки пальців. Також ОСОБА_6 пояснив, що біля п`яти років курить цигарки «Marlboro Gold». До цього, в період з 21:00 31.12.2019 року до 12:00 01.01.2020 року ОСОБА_6 був у компанії своїх друзів, святкував Новий рік, спиртні напої майже не вживав, випив приблизно три келихи шампанського. До приїзду поліції обвинуваченому руки зв`язав невідомий чоловік. Чоловіка, який просив ОСОБА_6 допомогти перенести речі, він після цього не бачив. На наявність транспортних засобів обвинувачений уваги не звертав. Від кута будинку по АДРЕСА_1 , до адреси по АДРЕСА_3 відстань складає біля 50 метрів. Обвинуваченого затримали на перетині вулиць. До цього потерпілу та її доньку обвинувачений не знав та не бачив. Серед речей, які ОСОБА_6 віддав незнайомий чоловік, були переважно предмети одягу, дитячі речі, також він дав обвинуваченому пляшку шампанського. Цигарки цей чоловік ОСОБА_6 не давав. Наявність в своїх кишенях цигарок потерпілої ОСОБА_6 пояснити не може, припускає, що їх міг туди підкинути свідок ОСОБА_10 коли наздогнав обвинуваченого та взяв за плече. В подальшому у судових засіданнях обвинувачений пояснював, що чоловік, який передав ОСОБА_6 речі стояв у хвіртці та покликав його, обвинувачений підійшов та погодився ці речі перенести. Речей було багато та вони вивалювались з рук ОСОБА_6 поки він їх ніс, через що він був вимушений зупинятися, підіймати речі та йти далі. Серед речей був надірваний пакет, в якому були цигарки, акумулятор, тапки. Пляшка шампанського була спочатку серед речей, а потім ОСОБА_6 взяв її у руку. Також обвинувачений пояснив, що дійсно, оскільки на належних йому візитках було написано, що він керівник, а присутні поставили це під сумнів та почали стверджувати, що візитки йому не належать, а він не керівник, а злочинець, це викликало в нього обурення та емоційний сплеск, внаслідок чого ОСОБА_6 почав підвищувати голос та грубо себе поводити, але потім заспокоївся.

Не зважаючи на не визначення обвинуваченим ОСОБА_6 своє вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом, належним, допустимих та узгоджених між собою доказів.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, заява потерпілої ОСОБА_5 про те, що за її адресою: АДРЕСА_3 , невідома особа приблизно о 12:30 годині таємно викрала її майно, була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 01.01.2020 року за №28. Згідно вказаної заяви очевидцем події був ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що раніше з ОСОБА_6 вона знайома не була. 01.01.2020 року вона, перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , близько 12:00 години сиділа з онуком у кімнаті, а її донька пішла підігріти суп, щоб нагодувати онука та вкласти його спати. Після того, як донька повернулась, ОСОБА_5 пішла покурити, та, вийшовши до передпокою, побачила, що шафа-купе ліворуч була відкрита та з неї зникли речі. Спочатку ОСОБА_5 подумала, що донька взяла речі, щоб приміряти їх, оскільки вони збиралась у гості. Після цього ОСОБА_5 кинулась до своєї кімнати, побачила, що речі зникли, та зрозуміла, що їх обікрали. В цей момент до будинку зайшов зять потерпілої, який ремонтував свій автомобіль надворі та бачив, як ОСОБА_6 виходить з речами. По шубі ОСОБА_5 зять припустив, що це речі її речі, після чого зайшов у будинок та зрозумів, що їх обікрав ОСОБА_6 . Після цього зять з донькою побігли за ОСОБА_6 та кричали, щоб він зупинився, а ОСОБА_5 спочатку залишилася з онуком вдома, а потім також побігла вслід за ОСОБА_6 . На прохання зупинитися ОСОБА_6 не відреагував та продовжив іти у бік вулиці Млинної у місті Миколаєві. Донька побігла за ОСОБА_6 босою. Коли потерпіла побачила ОСОБА_6 на перетині вулиць Садова та Млинна у місті Миколаєві, біля нього лежали викрадені речі, та поруч з ним ліворуч стояв зять, а праворуч донька, зять притиснув ОСОБА_6 до забору та сказав викликати поліцію. Наразі всі викрадені речі повернуто потерпілій, оскільки всі вони були у обвинуваченого на момент, коли його наздогнали. Потерпіла запитувала у ОСОБА_6 навіщо він викрав їх речі, в тому числі дитячі чоботи онука, але відповіді від нього не отримала. Пізніше, коли приїхала поліція, ОСОБА_6 почав говорили, що він заробляє 20 000 гривень на місяць. Викраде майно перебувало поруч з обвинуваченим, окрім сигарет, які були у нього в карманах. У 2007 році потерпіла пережила три інсульти, які дали ускладнення на серце, та після пограбування, вона були вимушена звертатися за медичною допомогою. У потерпілої було викрадено: шубу з вовка, пальто стьобане, куртку спортивну парку чорного кольору, парку синього кольору, штучну дублянку, шарф чоловічий у клітинку, фіолетовий шарф, шапку в`язану з бубоном, дитячі чоботи темно зелені, зимні тапки фіолетові (чоботи), акумулятор від машинки жовтий з проводом, пляшку шампанського, дві пачки цигарок: «ЛД» рожеві (півпачки) та сигарети зятя. Після крадіжки потерпіла почала боятися виходити увечері з будинку, навіть на подвір`я, вимушена постійно озиратися, коли йде на роботу. Також потерпіла почала зачиняти двері до будинку та хвіртку до подвір`я, які до цього вони ніколи не зачиняли. На момент крадіжки чоловік ОСОБА_11 , який працює у швидкій допомозі, перебував на роботі, був на зміні. Зять перебував на вулиці та ремонтував свою машину, яка стояла на відстані приблизно одного метру від хвіртки на забетонованій площадці. Сторонні люди у дворі бувають дуже рідко. Коли ОСОБА_6 зайшов, залізні ворота, хвіртка та двері до будинку були зачинені. Він зайшов та вийшов дуже тихо, у зв`язку з чим потерпіла припускає, що обвинувачений діяв «за наводкою». У будинку між передпокоєм та вітальнею перебуває арка, а двері до кімнат постійно відчинені. Також у будинку були дві маленькі собаки, які не почули ОСОБА_6 . Сліди взуття ОСОБА_6 знаходились у вітальні та лінолеумі біля трельяжу, на якому стояла пляшка шампанського, та яку майже не було видно з передпокою, що свідчить про те, що обвинувачений діяв цілеспрямовано. Поліція приїхала впродовж трьох хвилин після виклику. В поліції потерпіла ОСОБА_6 не бачила, з нею проводилось впізнання за фотознімками. Коли поліція попросила ОСОБА_6 показати, що в нього у кишені, обвинувачений, який був у пуховій курці, почав виймати наявні там предмети, та в цей час з кишені випали ручка, візитки та цигарки із запальничкою. Співробітники поліції до кишені обвинуваченого не залазили. Пляшка шампанського була в руках у обвинуваченого. Після приїзду поліції ОСОБА_6 почав грубити оточуючим, намагався покинути місце події, поводив себе зухвало, після чого поліцейські були вимушені вдягнути на нього кайданки. Речі, які були викрадені, а саме: верхній одяг знаходились у шафі-купе у передпокої, сигарети та акумулятор лежали на підвіконні біля шафи-купе, взуття стояло біля ящику для взуття праворуч у передпокої, пляшка шампанського була у вітальні. В ході огляду місця події поліція знімала відбитки пальців. Як ОСОБА_6 заходив до будинку сама потерпіла не бачила. Коли потерпіла вийшла покурити, двері до будинку були відчинені. Викрадене майно ОСОБА_6 ніс в руках спереду себе. Він міг легко відчити та зачинити двері однією рукою несучі речі, оскільки ручка є круглою. На подвір`ї проживають ще 4 родини. Будинок потерпілої розташований першим від входу на подвір`я. Моральна шкода була визначена потерпілою у розмірі 25 000 гривень, оскільки ОСОБА_5 зазнала глибоких моральних страждань, пов`язаних із проникненням сторонньої людини та її будинку та викраденням речей. Також потерпіла боялася повторення протиправної поведінки щодо себе, оскільки ОСОБА_6 не був взятий під варту. Після пережитих потрясінь вона була змушена звертатись за медичною допомогою. Також потерпіла звернула увагу, що коли у ОСОБА_6 запитали, навіщо він проник до будинку потерпілої, він заперечив даний факт та повідомив, що речі він знайшов на вулиці, а в будинку потерпілої брати нічого, оскільки вони бідні. На запитання звідки йому відомо, як живе родина потерпілої, якщо він не був у будинку, ОСОБА_6 відповісти не зміг.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 02.01.2020 року, потерпіла ОСОБА_5 впізнала за загальними ознаками зовнішності, формою обличчя, розміром очей, зачіскою, ОСОБА_6 як особу, яку близько 12:30 години 01.01.2020 року бачила по АДРЕСА_4 з речами, що їй належать.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Потерпіла ОСОБА_5 є матір`ю свідка ОСОБА_12 , з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше свідок знайома не була. 01.01.2020 року ОСОБА_12 приблизно о 12:10-12:15 годині прийшла з кухні до себе у кімнату, щоб нагодувати дитину. ОСОБА_5 вийшла до передпокою та почала кричати, що двері до будинку відкриті та їх обікрали. Свідок вибігла до передпокою, та побачила, що двері до будинку та двері шафи-купе було відчинено. Після цього вона зі своїм чоловіком ОСОБА_10 побігли, та на вулиці Млинній наздогнали ОСОБА_6 . В нього в руках було їхнє шампанське, речі, шуба потерпілої. ОСОБА_12 попросила чоловіка забрати з рук ОСОБА_6 пляшку шампанського, оскільки боялася, що він може нею вдарити. ОСОБА_12 з чоловіком притиснули ОСОБА_6 до забору, після чого він кинув речі та сказав, що нічого не брав. Коли ОСОБА_10 почав запитувати у ОСОБА_6 , навіщо він заліз до їхнього будинку, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_10 з проханням взяти його на роботу, оскільки йому нічим годувати дітей. Прибігли сусіди та потерпіла ОСОБА_5 . Щоб ОСОБА_6 не втік, вони з сусідами зв`язали його руки ременем та почали очікувати приїзду поліції. ОСОБА_6 спочатку пояснював, що він нічого не брав, а просто проходив повз, потім пояснював, що знайшов речі. ОСОБА_6 був одягнутий в синю куртку, сині мокасини та темні штани. Коли ОСОБА_12 бігла за обвинуваченим, вона бачила, що він цілеспрямовано йшов у сторону вулиці Млинної у місті Миколаєві з викраденими речами в руках. Перед тим, як побігти за обвинуваченим, ОСОБА_10 спочатку зайшов у передпокій, а потім побіг наздоганяти ОСОБА_6 . Хвіртка у подвір`я постійно закрита. Коли приїхала поліція, руки обвинувачену розв`язали. Викрадені речі були у коридорі, а шампанське в холі біля ялинки. Чоловік свідка був у багажнику автомобіля на момент подій. Поведінка ОСОБА_6 явно не відповідала обстановці, він почав усіх ображати. Двері всередині будинку завжди відкриті, а вхідні двері закриті, але не на замок, для входу треба просто провернути ручку.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 02.01.2020 року, свідок ОСОБА_12 впізнала за загальними ознаками зовнішності, овалом обличчя, розрізом очей, зачіскою, ОСОБА_6 як особу, яку 01.01.2020 року бачила з речами ОСОБА_5 у руках.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Потерпіла ОСОБА_5 є матір`ю його дружини, з обвинуваченим ОСОБА_6 свідок раніше знайомий не був. Напочатку січня 2020 року він займався ремонтом автомобіля та побачив, як відкривається хвіртка та з неї виходить молодий чоловік з речами в руках. Речі здалися ОСОБА_10 знайомими, оскільки були дуже на схожі на речі, які належать його родині. Після цього свідок зачинив машину та зайшов до будинку, побачив, що двері відкрито, та зрозумів, що людина, яку він бачив, виходила з їхніми речами. ОСОБА_10 одразу побіг в тому напрямку, куди пішов молодий чоловік з речами, на наздогнав його на перетині вулиці Садової та Млинної у місті Миколаєві. Цією людиною виявився ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_10 його наздогнав та крикнув, щоб він зупинився, ОСОБА_6 кинув речі, а пляшка шампанського залишилася в нього в руках. Свідок попросив його поставити цю пляшку. Обвинувачений почав говорити, що він нічого не робив та не брав. Прибігли сусіди та дружина, викликали поліцію, сусід зв`язав ОСОБА_6 руки ременем. Автомобіль ОСОБА_10 ремонтував на дворі біля будинку, був на передньому сидінні в салоні авто, машина стояла передом до будинку. Як до будинку хтось заходив свідок не бачив, бачив лише як ОСОБА_6 виходив з викраденими речами та зачиняв хвіртку рукою за ручку. Обвинуваченого свідок помітив, коли підняв голову та побачив, як зачиняються двері та виходить людина з речами, серед яких шуба, яка дуже схожа на шубу його тещі. Свідок бачив, в який бік обвинувачений пішов. Незнайомі люди приходять до їхнього подвір`я не часто. У дворі проживає п`ять сімей. Колі свідок побіг за обвинуваченим, він побачив, як ОСОБА_6 вже повертає за будинок. Вхідні двері в будинок зачинені постійно, якщо акуратно заходити, то їх відкриття можна не почути. Коли ОСОБА_10 наздогнав обвинуваченого, при ньому були шуба ОСОБА_5 , дитячі речі сина ОСОБА_10 , взуття. Після приїзду співробітників поліції, вони здійснювали опис речей на місці події. Також співробітники поліції запропонували обвинуваченому продемонструвати вміст його кишень, після чого з карманів було вилучено запальничку та сигарети, які лежали на підвіконні в будинку потерпілої. Хто діставав речі з кишені свідок не пам`ятає. Хвіртка до подвір`я відкривається всередину двору, та щоб її зачинити, треба зайти на подвір`я.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 02.01.2020 року, свідок ОСОБА_10 впізнав за загальними ознаками зовнішності, формою обличчя, розрізом очей, зачіскою, ОСОБА_6 як особу, яка 01.01.2020 року, як він бачив, виходила з двору будинку АДРЕСА_3 , та яка знаходилась біля будинку АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Потерпіла ОСОБА_5 є сусідкою свідка, з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше свідок знайома не була, але запам`ятала його добре, оскільки він її обзивав. 01.01.2020 року приблизно до 13:00 години ОСОБА_13 перебувала у себе вдома та почула, як хтось стукає у хвіртку. Коли свідок вийшла на вулицю, то приблизно в 50 метрах побачила своїх сусідів, які просили викликати поліцію. ОСОБА_13 викликала поліцію. ОСОБА_6 в цей момент стояв біля забору, поряд з ним була купа речей, серед яких були дитячі чоботи та куртки. Після виклику поліції ОСОБА_13 підійшла ближче, також підійшов ще один сусід, який зв`язав ременем руки обвинуваченому. Після приїзду поліції з карманів обвинуваченого було вилучено цигарки та запальничку, які належать потерпілій, а також пляшку шампанського та візитки. ОСОБА_6 вийняв з карману ручку, та стверджував, що вона коштує більше, ніж майно потерпілої, ображав присутніх. Співробітники поліції переглянули записи з камери відеоспостереження, встановлені в будинку ОСОБА_13 , але обвинуваченого там видно не було. Одна з камер замерзла та не працювала, а інша виходила на палісадник. Між палісадником та будинком розташований тротуар, та камера фіксує тих, хто там проходить, а дорогу за палісадником камера вже не бачить. Також свідок пояснила, що у ОСОБА_10 є транспортний засіб, який він зазвичай залишає біля воріт свого будинку. Як відчиняється хвіртка до двору потерпілої свідок не знає.

Місце події, а саме: приміщення території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , було оглянуто 01.01.2020 року у період з 15:10 години до 15:45 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події з додатком у вигляді таблиці зображень, доданої до протоколу. Під час огляду було зафіксовано загальний вигляд адреси, вигляд місцевості зліва в сторону АДРЕСА_1 , вигляд місцевості праворуч, вигляд адреси з вхідних воріт та дверей до квартири, вигляд від дверей квартири в сторону вхідних воріт, вигляд з вхідних дверей, вигляд коридору з вхідних дверей, вигляд коридору та шафи-купе, де знаходились речі, вигляд коридору до вхідних дверей, вигляд при вході ліворуч, де знаходилось взуття, вигляд коридору до кімнат, вигляд тумби, на якій знаходилось шампанське, вигляд кімнати №1 при вході ліворуч, вигляд кімнати №1 при вході, вигляд кімнати №2 при вході, вигляд кімнати при вході праворуч. Під час огляду було виявлено та вилучено три сліди папілярних візерунків, а саме: слід №1, №2, вилучені з підвіконня в коридорі, слід №3, вилучений з дверного отвору з коридору, який веде до приміщення холу і поміщено до сейф-пакету №7128054, паперовий конверт №1.

Свідок ОСОБА_14 , яка була допитана в порядку ч. 7 ст. 223 КПК України як свідок проведення відповідної слідчої дії, пояснила, що вона 01.01.2020 року була присутньою в якості понятої під час огляду співробітниками поліції місця події по АДРЕСА_3 , та складання відповідного протоколу, який їй було зачитано, після чого вона протокол підписала. Відомості, які були відображені в протоколі, відповідали дійсності, права їй було роз`яснено. ОСОБА_14 бачила обвинуваченого, поряд з яким перебували речі. Обвинувачений поводив себе неадекватно, хитався, можливо був під впливом якихось речовин, був у кайданках.

Також в порядку ч. 7 ст. 223 КПК України було допитано в якості свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він 01.01.2020 року був присутнім в якості понятого під час огляду співробітниками поліції місця події по АДРЕСА_3 у приміщенні потерпілої, в його присутності знімали відбитки пальців, описували речі, після чого було складено протокол, в якому ОСОБА_15 розписався як понятий. В помешканні потерпілої речі були розкидані.

Місце події, а саме: відкрита ділянка місцевості проїзної частини, яка розташована біля паркану будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , було оглянуто 01.01.2020 року у період з 13:15 години до 14:50 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події з додатком у вигляді таблиці зображень місцевості та виявлених речей, доданої до протоколу. Під час огляду на бетонному бордюрі, біля паркану, було виявлено наступні речі: чоботи дитячі 28 розміру зеленого кольору з білою підошвою з двома білими смужками з боків; домашні капці 37 розміру фіолетового кольору з чорним хутром зверху; осінню парку темно синього кольору із змійками золотого кольору та коміром білого кольору, в кармані якої (правій кишені) знаходиться шапка в`язана рожевого кольору; вішалку дерев`яну, на якій знаходяться два вовняні шарфи фіолетового кольору та сірого кольору у клітинку; чоловічу зимову куртку чорного кольору, яка знаходиться на вішалці золотистого кольору; на даній вішалці також знаходиться шарф синього кольору в`язаний; куртку чорного кольору зі змійками чорного кольору; жіноча хутрова куртка білого кольору з темними плямами. Виявлені речі поміщено до сейф-пакетів №ЕХР0413813, №ЕХР0413814; №ЕХР0413815, №ЕХР0413809. На відстані 1 м праворуч від даної ділянки було виявлено і вилучено: 1 пачку цигарок «Rotmans», 1 пачку з цигарками LP та 3 цигарки, запальнику «Criket», 11 візиток, які поміщено до сейф-пакету. В ході огляду на прилеглій території виявлено камери відеоспостереження. Огляд проводився за допомогою фотофіксації. Виявлено пляшку шампанського «Фраголіно», об`ємом 0,75л, на якій виявлено 6 слідів папілярних візерунків, які вилучено і поміщено до сейф-пакету №71280553.

02.01.2020 року було проведено огляд предметів, вилучених згідно протоколу огляду місця події від 01.01.2020 року на відкритій ділянці місцевості, а саме: проїжджій частині, яка розташована біля паркану будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , про що складено відповідний протокол огляду предметів з додатком у вигляді таблиці зображень, доданої до протоколу. В ході огляду предметів було зафіксовано вигляд та ознаки речей, а саме: куртки синього кольору жіночої в кількості 1 одиниці, шарфу фіолетового кольору з китицями в кількості 1 одиниці, шарфу сірого у клітинку чорного та білого кольору в кількості 1 одиниці, шапку рожевого кольору жіноча з штучним хутром в кількості 1 одиниці, дублянки жіночої чорного кольору з хутром на блискавці в кількості 1 одиниці, пальто балонового жіночого чорного кольору в кількості 1 одиниці, куртки балонової чоловічої чорного кольору на блискавці в кількості 1 одиниці, шарфу чорного кольору з блакитними смужками по довжині в кількості 1 одиниці, шуби з хутра жіночої коричнево-бежевого кольору в кількості 1 одиниці, взуття фіолетового кольору жіночого в кількості 1 одиниці, взуття темно зеленого кольору дитяче в кількості 1 одиниці, пляшки шампанського «Fragolino» в кількості 1 одиниці, пачки цигарок «Rothmans» в кількості 1 одиниці, пачки цигарок «LD» в кількості 1 одиниці, запальнички «Cricket» чорно-синього кольору в кількості 1 одиниці, блок батарей живлення 5 одиниць в жовтому упакуванні з дротами чорного та червоного в кількості 1 одиниці, ручку сріблястого кольору з написом «Parker» в кількості 1 одиниці, картки-візитки регіонального представника ОСОБА_16 з написом на зворотному боці від руки ручкою чорного кольору (5 штук), усього в кількості 11 одиниць.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 від 01.01.2020 року, 01.01.2020 року о 12:25 годині було отримано та зареєстровано ЄО за №28 від 01.01.2020 року заяву ОСОБА_18 про те, що до її будинку за адресою: АДРЕСА_3 проникли невідомі та викрали її шубу. На місце події виїхав патруль Корвет-0151 УПП д/н 4623 Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, інспектор ОСОБА_19 , який прибув на місце події 01.01.2020 року о 12:32 годині. Згідно рапорту інспектора УПП ОСОБА_19 від 01.01.2020 року прибувши за вищевказаною адресою було виявлено невідомого громадянина, який представився як ОСОБА_6 та інші анкетні дані відмовився надавати. Заявник вказала на ОСОБА_6 та повідомила, що він викрав з її будинку верхній одяг, взуття, акумулятор та цигарки. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області. ОСОБА_6 запрошено до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області для подальшого розбирання справи.

Командир взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Миколаївській області ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що він 01.01.2020 року о 12:26 годині працюючи в екіпажі Корвет 151 разом з ОСОБА_21 отримали виклик з приводу крадіжки по АДРЕСА_3 . Коли прибули за викликом, на місці були заявник та свідки події, які вказували на громадянина, який представився як ОСОБА_6 . Вказали, що даний громадянин викрав поверхневий одяг у кількості чотирьох одиниць, дитяче та доросле взуття, акумулятор, дві пачки цигарок та пляшку шампанського. На місце було викликано слідчо-оперативну групу, оскільки вбачались ознаки кримінального правопорушення. ОСОБА_6 було доставлено до приміщення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області для подальшого з`ясування всіх обставин. ОСОБА_6 мав ознаки алкогольного сп`яніння, в нього було нечітке мовлення, почервоніння обличчя та хитка хода. Обвинувачений поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував в бік заявниці, у зв`язку з чим на нього було вдягнуто кайданки, щоб запобігти нанесенню шкоди обвинуваченим собі та оточуючим. Нагрудні відеореєстратори та камери у службовому автомобілі працювали. Речі з кишень обвинуваченого ніхто не вилучав.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_22 пояснив, що станом на 01.01.2020 року він працював слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, перебував на чергуванні в складі слідчо-оперативної групи та здійснював огляд місця події. Надійшов виклик від чергової частини, по приїзду побачили ОСОБА_6 поряд з яким знаходились місцеві мешканці та співробітники патрульної поліції. Поряд з ОСОБА_6 були розкидані речі. Учасники події були доставлені до відділу поліції. ОСОБА_22 залишився на місці, провів огляд місця події та вилучив речі, які мали значення для досудового розслідування. ОСОБА_6 стояв біля стіни, поряд з ним були потерпілі та співробітники поліції. На момент приїзду слідчо-оперативної групи обвинуваченого ніхто не затримував, він міг вільно пересуватися, руки зв`язані не були, в кайданках він не був. На місці події була камера відеоспостереження на гаражі, на записі було видно як ОСОБА_6 виходить з-за кута вулиці та рухається в напрямку камери, після цього до нього підбігає чоловік та притискає його до стіни разом з речами. Запис слідчим не вилучався. Звідки ОСОБА_6 виходив, на відео видно не було. На момент приїзду слідчо-оперативної групи обвинувачений не просив надати йому адвоката, пояснював, що він загубився, просто переплутав адресу та нічого не хотів красти. Як пояснили очевидці події, свідок чинив авто біля входу до подвір`я та побачив ОСОБА_6 з речами у руках, після чого наздогнав та зупинив його, притиснувши до забору. ОСОБА_6 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Заперечень щодо добровільної поїздки до відділу поліції для з`ясування обставин в присутності свідка обвинувачений не висловлював.

Свідок ОСОБА_23 , допитаний за клопотанням сторони захисту, пояснив, що 01.01.2020 року приблизно 11:00 годині він зателефонував ОСОБА_6 , з яким друже давно, та запросив його у гості на вулицю Васляєва у місті Миколаєві для святкування Нового року. ОСОБА_6 сказав що приїде, але свідок його так і не дочекався. Його телефон був поза зоною досяжності. З ними ще повинен був зустрітися третій друг ОСОБА_24 . Потім ОСОБА_6 зателефонував зранку наступного дня, та пояснив, що його «забрали» за крадіжку. Зі слів ОСОБА_6 , він їхав на таксі та мав забрати ОСОБА_9 , таксист сказав, що не буде чекати, оскільки в нього інше замовлення. ОСОБА_6 пішов справляти природні потреби та зустрів чоловіка, який попрохав його допомогти віднести речі, оскільки переїжджав. ОСОБА_6 мав їхати з 1 КП, де він орендує квартиру. Безпосереднім свідком подій ОСОБА_23 не був, про ситуацію, яка склалася, йому відомо зі слів обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до житла, при обставинах, викладених у даному вироку, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо посилань сторони захисту про допущені, на її погляд, порушення норм кримінального процесуального закону, які свідчать про порушення права за захист та недопустимість доказів, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи з метою оцінки впливу процесуальних недоліків на загальну справедливість кримінального провадження, за необхідності в цілому слід враховувати такий невичерпний перелік факторів: чи був заявник особливо вразливим, наприклад, через вік чи розумову здатність; правові рамки, що регулюють досудове провадження, та прийнятність доказів під час судового розгляду, а також чи була вона виконана; чи мав заявник можливість оскаржити автентичність доказів; якість доказів чи обставини, за яких вони були отримані, ставлять під сумнів їх надійність та точність, беручи до уваги ступінь і характер будь-якого примусу; якщо докази були отримані незаконно, незаконність, про яку йдеться, і, якщо вона випливає з порушення відповідної статті Конвенції, характер виявленого порушення; у випадку заяви, характер заяви та чи він був негайно відкликаний або змінений; використання доказів, зокрема, чи складали вони невід`ємну або значну частину доказів, на яких ґрунтувалося засудження, а також силу інших доказів у справі; вагомість суспільних інтересів у розслідуванні та покаранні за конкретне порушення; інші відповідні процесуальні гарантії, передбачені національним законодавством та практикою.

Відповідно до таких загальних засад кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та диспозитивність, які визначені в ст. ст. 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 87 КПК України доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини. Водночас, якщо відповідний доказ із неминучістю був би отриманий незалежно від такого порушення прав підозрюваного, такий доказ може бути визнаний допустимим (доктрина «неминучого виявлення» є одним із виключень з доктрини «плодів отруйного дерева»).

Свідок ОСОБА_10 , який фактично був очевидцем події та затримав обвинуваченого ОСОБА_6 разом з викраденими речами після вчинення кримінального правопорушення, а також свідки ОСОБА_25 та потерпіла ОСОБА_5 , які були присутні на місці події, бачили обвинуваченого з викраденими речами, вжили заходи для виклику співробітників поліції, та вказали на ОСОБА_6 як на особу, яка викрала їх майно працівникам поліції, які прибули на місце, в подальшому впізнали ОСОБА_6 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 02.01.2020 року. Тому твердження сторони захисту про недопустимість доказів, а саме: протоколів від 02.01.2020 року представлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та потерпілої ОСОБА_5 оскільки зовнішність ОСОБА_6 була продемонстрована особам до проведення впізнання є безпідставними. Дактилоскопічна експертиза за даним кримінальним провадженням не проводилась. Свідком ОСОБА_13 у судовому засіданні були надані вичерпні покази, в тому числі щодо роботи відеокамер, розташованих у її будинку, та меж їх оглядовості. Відеозаписи для дослідження у судовому засіданні стороною обвинувачення та стороною захисту не надавались. В ході огляду місця події 01.01.2020 року були оглянуті приміщення території домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , а також відкрита ділянка місцевості проїзної частини, розташованої біля паркану будівлі за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідність змісту протоколів оглядів фактичним обставинам, які відбувались під час проведення даних слідчих дій, була підтверджена понятими, допитами в порядку ч. 7 ст. 223 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні відсутні фактори, які б указували на те, що обвинувачений був особливо вразливим під час проведення судового розгляду чи був позбавлений можливості отримувати реальну правову допомогу від безпосередньо обраного ним захисника; з наданих матеріалів кримінального провадження не вбачається, що обвинувачений, маючи захисника, був позбавлений можливості під час досудового розслідування та розгляду справи по суті оспорювати достовірність доказів або що його можливість у цій частині з урахуванням положень КПК була суттєво обмеженою; немає жодних ознак, які б могли свідчити про порушення права на захист при оцінці якості доказів, які суд сприймав безпосередньо та які було покладено в основу вироку; сила доказів, які суд сприймав безпосередньо, з урахуванням інших доказів, що в цілому узгоджувались між собою, є суттєвою; громадський інтерес у переслідуванні злочинів, у яких обвинувачено ОСОБА_6 , є сильним, оскільки пов`язаний, у тому числі, з охороною основоположних прав та свобод людини, гарантованих, серед іншого, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 30 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України передбачено, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання суду у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачений ОСОБА_6 є винним у його вчинені, а запропонована обвинуваченим версія подій є способом захисту. При цьому заяви, пояснення та показання обвинуваченого, надані на досудовому розслідуванні, суд не бере до уваги та не кладе в основу обвинувачення, у зв`язку з чим підстав для визнання цих доказів недопустимими немає.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який одружений, дітей не має, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку у Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області не перебуває, на обліку в Миколаївському облнаркодиспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів. Виправлення засудженого, яке виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності і поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, досягається таким впливом на свідомість особи, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_6 діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопорушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно норм ст. 75 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, у розмірі 25 000 гривень. В обґрунтування цивільного позову зазначено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпіла зазнала моральних страждань, пов`язаних з незаконним проникненням до її житла та страхом за життя її малолітнього онука ОСОБА_26 , 2016 року народження. Потерпіла втратила сон, спокій, нормальний образ життя. Отриманий стрес реалізувався у потерпілої у формі психічного стану, який викликав в неї відчуття неповноцінності, приниження, тривоги, незахищеності, вимагає додаткових зусиль для відновлення попереднього становища. ОСОБА_6 було порушено право власності, що охороняється Конституцією України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зі змінами, передбачено, що під моральною шкодою необхідно розуміти збитки немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, спричинених фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням здоров`я, в порушенні права власності, інших громадянських прав, в порушенні нормальних життєвих функцій у зв`язку з неможливістю продовжувати активне суспільне життя, порушення відносин з навколишніми особами, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Статтею 30 Конституції України гарантовано недоторканість житла.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги заподіяння потерпілій ОСОБА_5 моральної шкоди у вигляді душевних страждань, які обумовили порушення психоемоційної сфери існування потерпілої та обмежили її активну повноцінну життєдіяльність, викликали появу негативних психологічних переживань, у зв`язку із порушенням її основоположних прав і свобод, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази: куртку синього кольору жіночу в кількості 1 одиниці, шарф фіолетового кольору з китицями в кількості 1 одиниці, шарф сірий у клітинку чорного та білого кольору в кількості 1 одиниці, шапку рожевого кольору жіночу з штучним хутром в кількості 1 одиниці, дублянку жіночу чорного кольору з хутром на блискавці в кількості 1 одиниці, пальто балонове жіноче чорного кольору в кількості 1 одиниці, куртку балонову чоловічу чорного кольору на блискавці в кількості 1 одиниці, шарф чорного кольору з блакитними смужками по довжині в кількості 1 одиниці, шубу з хутра жіночу коричнево-бежевого кольору в кількості 1 одиниці, взуття фіолетового кольору жіноче в кількості 1 одиниці, взуття темно зеленого кольору дитяче в кількості 1 одиниці, пляшку шампанського «Fragolino» в кількості 1 одиниці, пачку цигарок «Rothmans» в кількості 1 одиниці, пачку цигарок «LD» в кількості 1 одиниці, блок батарей живлення 5 одиниць в жовтому упакуванні з дротами чорного та червоного в кількості 1 одиниці, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати такими, що повернуті за належністю; ручку «Паркер», запальничку, 11 візиток, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , вважати такими, що повернуті за належністю; 9 слідів папілярних візерунків, переданих до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну злочином, у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази: куртку синього кольору жіночу в кількості 1 одиниці, шарф фіолетового кольору з китицями в кількості 1 одиниці, шарф сірий у клітинку чорного та білого кольору в кількості 1 одиниці, шапку рожевого кольору жіночу з штучним хутром в кількості 1 одиниці, дублянку жіночу чорного кольору з хутром на блискавці в кількості 1 одиниці, пальто балонове жіноче чорного кольору в кількості 1 одиниці, куртку балонову чоловічу чорного кольору на блискавці в кількості 1 одиниці, шарф чорного кольору з блакитними смужками по довжині в кількості 1 одиниці, шубу з хутра жіночу коричнево-бежевого кольору в кількості 1 одиниці, взуття фіолетового кольору жіноче в кількості 1 одиниці, взуття темно зеленого кольору дитяче в кількості 1 одиниці, пляшку шампанського «Fragolino» в кількості 1 одиниці, пачку цигарок «Rothmans» в кількості 1 одиниці, пачку цигарок «LD» в кількості 1 одиниці, блок батарей живлення 5 одиниць в жовтому упакуванні з дротами чорного та червоного в кількості 1 одиниці, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати такими, що повернуті за належністю; ручку «Паркер», запальничку, 11 візиток, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , вважати такими, що повернуті за належністю; 9 слідів папілярних візерунків, переданих до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1