Справа № 761/712/24
Провадження № 1-кс/761/1248/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 09.05.2023,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 09.05.2023

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 09.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 301 КК України..

У своєму клопотанні слідчий вказує, що 06.12.2023 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, а також з метою врятування майна, а саме речових доказів, у присутності двох понятих, проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, перелік яких наведено у клопотанні.

Постановою слідчого від 06.12.2023 вилучені речі визнанні речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення чи передачі третім особам.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених у клопотанні і просив задовольнити. Пояснив, що раніше вже звертався з таким клопотанням, але у його задоволенні слідчим суддею було відмовлено, а тому він звертається повторно. При цьому, уточнив, що ухвала про відмову у накладенні арешту наразі оскаржена до КАС.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, наполягаючи на тому, що ОСОБА_5 до злочину не причетний, а питання про накладення арешту раніше вирішувалось слідчим суддею. Свої заперечення надав слідчому судді у письмовому вигляді.

ОСОБА_5 підтримав свого адвоката та зазначив, що не причетний до протиправної діяльності.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як про це зазначено представником власника майна, і при цьому визнано прокурором, раніше слідчий вже звертався до слідчого судді із клопотанням про арешт даного майна, однак у задоволенні такого клопотання було відмовлено. Таким чином у повторному зверненні слідчого до слідчого судді із клопотанням, яке раніше вже було розглянуто слідчим суддею по суті, та було залишено без задоволення слідчий суддя вбачає формову незгоду прокурора із попереднім рішенням слідчого судді.

Окрім цього, як зазначено сторонами в судовому засіданні, наразі триває процедура апеляційного оскарження такої ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва не входить до повноважень слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно Київським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на такі рішення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається, що підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Так, стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на наведене, оскільки питання про арешт майна, порушене слідчим у клопотанні, вже було предметом розгляду слідчим суддею, за результатом якого було постановлено остаточне рішення, з яким прокурор не погодився та оскаржив його до апеляційної інстанції, стадія апеляційного перегляду триває, отже відсутні підстави для одночасного розгляду слідчим суддею ідентичного клопотання про арешт майна в порушення процедури, визначеної законом.

За наведених обставин слід відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 09.05.2023.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 09.05.2023 залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 02 лютого 2024 року о 11 год 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1