Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/731/21
Провадження № 1-кп/475/42/23
У Х В А Л А

Іменем України

28.12.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Вікторівна Доманівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, не працюючої, середня спеціальна освіта, раніше не судима, зареєстрована: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Доманівського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадженя за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Відповідно до обвинувального акту 01.07.2021 р. близько 23:30 год. неповнолітня ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 перебувала в салоні автомобіля марки Volkswagen, який був припаркований біля місцевого будинку культури, який розташований за адресою вулиця Первомайська, буд. 2 в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.

У цей час, повз автомобіля проходила дружина ОСОБА_9 ОСОБА_4 разом зі своєю подругою ОСОБА_10 та побачила автомобіль свого чоловіка ОСОБА_9 .. Підійшовши ближче до автомобіля марки Volkswagen ОСОБА_4 помітила в салоні неповнолітню ОСОБА_6 .

У ході цього, у ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин та ревнощів, виник злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_6 .

Надалі ОСОБА_4 , 01.07.2021 року близько 23:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, вхопила останню за волосся та почала шарпати за нього. Після цього, ОСОБА_4

нанесла декілька ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя останньої, а потім знову вхопила за волосся та продовжила шарпати. У наслідок чого, ОСОБА_6 впала на землю та ОСОБА_4 продовжила наносити удари кулаком лівої руки в область обличчя та ногами в область правого стегна.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 неповнолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, саден, забійних ран обличчя, шиї, тулуба, кінцівок. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник адвокат ОСОБА_5 звернулись до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку)та цивільний позов потерпілої вона не визнає.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_11 (Кочмар) від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України..

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 не заперечували проти клопотання обвинуваченої.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, який інкримінований ОСОБА_4 , карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Вчинення данного кримінального проступку ОСОБА_4 інкрименується 01 липня 2021 року.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Таким чином, на момент розгляду судом клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 передбачений законом строк давності притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України сплинув.

Зазначене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, з дня вчинення кримінального правопорушення минулопонад два роки, перебіг давності не зупинявся та не переривався, що є підставою відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, крім того, обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує щодо закриття кримінального провадження з цих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Суд, отримавши від обвинуваченого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності не вправі продовжити судовий розгляд та встановлювати обставини вчинення кримінального правопорушення, а також досліджувати докази на доведення його вчинення.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, не визнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу вимог ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, залишення цивільного позову ОСОБА_7 в рамках вказаного кримінального провадження без розгляду, не позбавляє права позивача звернутися із вказаними позовними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286,369-372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , яка є законним представником ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

суддя : ОСОБА_1