Справа № 487/8700/23
Провадження № 1-кп/487/455/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши в м. Миколаєві відкрите судове засідання у кримінальному провадженні за № 0000006 від 25.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, близько 12:30 год. 21.05.2023 висунув пропозицію в наданні неправомірної вигоди службовій особі правоохоронного органу - оперуповноваженому 1 сектору 4 відділу 7 управління ДВКР СБ України старшому лейтенанту ОСОБА_6 та о 14:55 год. 05.06.2023 повторно висунув таку пропозицію за вчинення ним дій, а саме: вирішення питання щодо постановки на військовий облік ОСОБА_7 у ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримання заповненого (у частині наявності печатки та підпису уповноваженої особи) акту дослідження стану здоров`я та направлення для проходження медичного обстеження до медичної установи м. Миколаєва для ОСОБА_7 з ІНФОРМАЦІЯ_2 без його фактичної присутності, а 22.06.2023 надав ОСОБА_6 за отриманий від нього раніше 08.06.2023 бланк направлення на медичне обстеження (консультацію) до сімейного лікаря з ІНФОРМАЦІЯ_3 та незаповнений бланк акту дослідження стану здоров`я неправомірну вигоду у розмірі 4 300 доларів США (у відповідності до курсу НБУ станом на 22.06.2023 складало 156 950 гривень), та для подальшого вирішення питання щодо постановки на військовий облік ОСОБА_7 у ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання його непридатним для військової служби за станом здоров`я.

16.02.2024 між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі, неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Згідно зазначеної угоди, ОСОБА_5 беззастережно зобов`язався визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, в обсязі обвинувачення. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 68000,00 грн. з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаної з рекрутингом військовозобов`язаних до військових частин строком на 3 (три) роки.

Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені положеннями ст. 476 КПК України, наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між сторонами, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Частина 1 ст. 369 КК України містить диспозицію яка формулюється, як пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку про те, що прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості не в повній мірі були враховані істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України, оскільки в угоді про визнання винуватості не в повному обсязі зазначені обов`язкові елементи змісту угоди про визнання винуватості, зокрема у наданій суду угоді про визнання винуватості не вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України, а саме як «пропозиція та надання службовій особі, неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища». При цьому обвинуваченому згідно обвинувального акту ставиться у провину, що він вчиняв неправомірні дії в інтересах третьої особи, а саме ОСОБА_7 .

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 468, 469, 472, 474, 615 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 25.05.2023, укладену 16.02.2024 між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 відмовити.

Судове провадження у даному кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1