Справа № 487/9788/23
Провадження № 1-кс/487/325/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 року, до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що 18.12.2023 року він шляхом поштового відправлення, направив до ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві, заяву ОСОБА_4 від 05.12.2023 року, про вчинення слідчими СВ УСБУ в Миколаївській області, уповноваженими особами Миколаївської обласної прокуратури при здійснені досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №№0000020 від 04.05.2021 року, кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК України.

Заяву ОСОБА_4 ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві було отримаано 22.12.2023 року.

На час звернення до суду, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для його звернення до суду зі скаргою.

З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до заяви ОСОБА_4 від 05.12.2024 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

До судового засідання слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 не з`явився, надав письмові заперечення, відповідно до яких у задоволенні скарги просив відмовити.

В обґрунтування заперечень вказав, що заява ОСОБА_4 не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення працівниками правоохоронних органів будь-якого кримінального правопорушення.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення, адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги встановлено, що 22.12.2023 року до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, надійшла заява ОСОБА_4 від 05.12.2023 року про вчинення слідчими СВ УСБУ в Миколаївській області, уповноваженими особами Миколаївської обласної прокуратури при здійснені досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №№0000020 від 04.05.2021 року, кримінального правопорушення передбаченого ст.365 КК України.

Так у своїй заяві, ОСОБА_4 зазначає, що у кримінальному провадженні №0000020 від 04.05.2021 року, відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 3 ст. 212-1 КК України в якому він має процесуальний статус підозрюваного, внесено на підставі Висновку аналітичного дослідження ГУ ДПС України у Миколаївській області від 26.11.2020 року, №26/14-29-08-14/, який не містить належних відомостей, які б свідчили про факт скоєння кримінальних правопорушень, таким чином, розпочавши досудове розслідування у кримінальному провадженні, та здійснюючі слідчі та процесуальні дії, наслідком яких є суттєве порушення його прав, слідчі СВ УСБУ у Миколаївській області та процесуальний керівник у кримінальному провадженні, перевищили свої службові повноваження.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК України працівниками правоохоронного органу, про які у своїй заяві зазначає заявник, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Заява ОСОБА_4 , містить обставини, що свідчать про його незгоду з процесуальними рішеннями і діями слідчого у кримінальному провадженні №0000020 від 04.05.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 3 ст. 212-1 КК України та фактично є позицією захисту від пред`явленої підозри.

Викладені у заяві обставини та доводи мають бути перевірені при судовому розгляді провадження та не можуть бути приводом до реєстрації заяви в ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Твердження адвоката ОСОБА_3 про те що, викладені в заяві ОСОБА_4 відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Одночасно, як слідує з повідомлення слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, заяву ОСОБА_4 було зареєстровано 22.12.2023 року за вх..№ 1959-ЗКП/МК, розглянуто та у зв`язку з тим, що вона не мітила будь-яких об`єктивних обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, слідчим прийнято рішення про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за даною заявою.

З урахуванням зазначеного, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві при розгляді заяви ОСОБА_4 від 05.12.2023 року, діяв в межах своїх повноважень та бездіяльність слідчого не встановлена.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1