В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001670 від 07.11.2023 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, офіційно працевлаштованої, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не військовозобов`язаний, раніше судимого:06.05.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 3 р. 2 міс. позбавлення волі; 18.09.2018 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 1 р. 6 міс.; 17.12.2018 позбавлення волі; Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України призначено покарання 4 р. 2 міс. позбавлення волі; 20.02.2023 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання 1 р. обмеження волі, відповідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 р.4; 16.06.2023 Оболонською окружною прокуратурою міста Києва до Оболонського районним судом м. Києва, скеровано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України; 28.11.2023 Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва до Дніпровського районним судом м. Києва, скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , приблизно у вересні 2023 року, перебуваючи поблизу станції метро «Лівобережна», що у м. Києві, де на землі, біля сміттєвого бака знайшов пенсійне посвідчення особи серії ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , виданого 06.11.2002 р. Управлінням пенсійного фонду у м. Борисполі, підняв вказане пенсійне посвідчення та залишив його при собі.

В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на підроблення пенсійним посвідченням особи, що видається установою, яка має право його видавати і яке надає права, з метою його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел направлений на підроблення пенсійного посвідчення, усвідомлюючи, що вказане посвідчення ОСОБА_2 не отримував у порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» (чиною на момент видачі пенсійного посвідчення - 06.11.2002 р.), постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1 «Про порядок оформлення виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії» №1464/31332 від 04.12.2017, скориставшись наявним у нього бланком «Пенсійного посвідчення» серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 , виданого 06.11.2002 р., Управлінням пенсійного фонду у м. Борисполі, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , підробив зазначене посвідчення шляхом від`єднання фотокартки ОСОБА_3 та використовуючи фотокартку з власним зображенням особисто вклеїв її на бланк посвідчення, а також, переправив рік народження, що вказаний у посвідчені з «1947» на «1987» рік та залишив його у себе, достеменно знаючи, що вказаний документ, надає соціальні пільги з метою подальшого його використання.

Відповідно до висновку експерта від 10.11.2023 №СЕ-19/111-23/60062-ДД:

Надане на дослідження пенсійне посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 - відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Первісний зміст документа, а саме пенсійного посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 - піддавався змінам.

До первинного змісту пенсійного посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 вносились зміни: а саме в рукописному записі «1987» у графі «Рік народження» на першій сторінці наводились (обводились) перша цифра «1», друга цифра «9» та четверта цифра «4», а також поверх третьої цифри «4» дописувалась цифра «8». Отже, первинний зміст запису «1947», шляхом наведення та дописки змінено на «1987». Також, на першій сторінці даного пенсійного посвідчення - вносились зміни шляхом переклейки фотокартки.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію за вислугу років з 07.11.2002 року. За даними Реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку не перебуває.

Отже, ОСОБА_2 пенсійне посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , не отримував.

Крім того, ОСОБА_2 , приблизно о 19 годині 00 хвилин 06.11.2023 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 7/1, був зупинений працівниками поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з метою перевірки документів на підставі ст.32 Закону України "Про Національну поліцію" та в ході спілкування, на законну вимогу працівників поліції, останні попросили ОСОБА_2 пред`явити документи, які посвідчують особу.

В цей час у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів. Діючи з метою реалізації свого умислу на використання завідомо підробленого документа - пенсійного посвідчення особи серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 , яке видане Управлінням пенсійного фонду у м. Борисполі, на законну вимогу працівників поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_2 пред`явив пенсійне посвідчення особи серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 , яке видане Управлінням пенсійного фонду

у м. Борисполі, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, а саме: вклеєне фото, а також переправлений рік народження.

Відповідно до висновку експерта від 10.11.2023 №СЕ-19/111-23/60062-ДД: Надане на дослідження пенсійне посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 - відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Первісний зміст документа, а саме пенсійного посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 - піддавався змінам.

До первинного змісту пенсійного посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 вносились зміни: а саме в рукописному записі «1987» у графі «Рік народження» на першій сторінці наводились (обводились) перша цифра «1», друга цифра «9» та четверта цифра «4», а також поверх третьої цифри «4» дописувалась цифра «8». Отже, первинний зміст запису «1947», шляхом наведення та дописки змінено на «1987». Також, на першій сторінці даного пенсійного посвідчення - вносились зміни шляхом переклейки фотокартки.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію за вислугу років з 07.11.2002 року. За даними Реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку не перебуває.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєних ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю (а.с. 103-106).

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються обвинуваченою, про що свідчить додана до обвинувального акту письмова заява.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання підроблювачем, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 які виразились у використанні завідомо підробленого документу, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, те, що вони є умисними, а також особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні проступків визнав повністю, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення, ОСОБА_2 вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання, ОСОБА_2 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023року.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати за залучення експерта згідно висновку експерта від 10.11.2023 року №СЕ-19/111-23/60062-ДД, що становлять 3824 грн. 00 коп. необхідно стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_2 .

Цивільний позов не заявлений.

Питання речового доказу вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік 1 місяць.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023року та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 2(два) місяці обмеження волі.

Речовий доказ: DVD-R диск з надписом «НР» ємністю 4.7 GB, з відеозаписом проведення огляду місця події визнаний речовим доказом постановою від 07.11.2023 року; DVD-R диск з надписом «НР» ємністю 4.7 GB, з відеозаписом відеозаписом з нагрудної бодікамери визнаний речовим доказом постановою від 07.11.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

пенсійне посвідчення особи серії ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ім`я ОСОБА_3 визнане речовим доказом постановою від 17.11.2023 року та зберігається у камері схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судові витрати за залучення експерта в сумі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя