Справа № 497/2543/23
Провадження № 1-кп/497/40/24
УХВАЛА

17.01.24 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду міста Болграда Одеської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000449 від 03.08.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, за національністю гагауза, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 20.06.2007 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст.75 КК України встановлено іспитовий строк на 3 роки;

- 26.03.2010 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.81 КК України, 27.12.2012 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів;

- 11.06.2015 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.04.2017 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.ч.2,3 ст.185, 70,71,72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 04.02.2021 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

15.01.2024 року прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому посилається на те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), до нього під застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.01.2024 року, але при цьому ризики, які зазначені судом при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися, судовий розгляд не закінчений, та обвинуваченому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Ризики обумовлені тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, так як він на досудовому розслідуванні вже знаходився у розшуку; може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки за викликом до суду; окрім цього може вчинити нове кримінальне правопорушення. Також у обвинуваченого не має міцних соціальних зв`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти клопотання, при цьому обвинувачений запевняв суд, що не збирається переховуватися від суду.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. З клопотання прокурора вбачається, що обвинувачений вже переховувався від органу досудового розслідування, не виконував свої процесуальні обов`язки, також раніше неодноразово був судимий за корисні злочини проти власності, в тому числі із застосуванням насильства (ст.187 КК України).

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Ухвалою суду Болградського районного суду Одеської області від 21.11.2023 року, призначаючи судовий розгляд, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.01.2024 року включно, при цьому визначено альтернативний запобіжний захід з можливістю внесення застави у розмірі 214 720,00 грн.

На цей час, ризики ризики для кримінального провадження, зазначені в ухвалі не зникли, вони не зменшились, залишились актуальними до цього часу. Також суд враховує той факт, що ОСОБА_4 наразі проходить військову службу та характеризується позитивно, заявляє про бажання продовжити нести службу, але ж на переконання суду необхідність проведення судового розгляду та запобігання вище визначеним ризикам виправдовують негативні наслідки від відсутності ОСОБА_4 на службі.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкості вчиненого злочину, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, міцністю соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання (дружина та троє неповнолітніх дітей), не є доцільним з точки зору мети і підстав застосування запобіжних заходів.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні питання визначення суми застави, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його суспільну небезпеку, майновий (є військовослужбовцем) та сімейний стан обвинуваченого, наявність утриманців, стан здоров`я, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст. 182 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, суд приходить до висновку визначення застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває справа; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки, на думку суду, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, і не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінується обвинуваченому, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченим обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009 року).

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,183-184,194-199,331,395 КПК,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, в провадженні якого перебуває справа; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16 березня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 16.03.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та протягом семи днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1