29.09.2023 Справа № 363/1624/23

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акту кримінальному провадженні № 0000116 від 24.01.2023 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дубинка Конотопського району Сумської області, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, суд,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, за наступних обставин.

24.01.2023 року вдень ОСОБА_5 , діючи з корисливою метою та маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку лісу, прибув на територію лісового масиву, а саме квартал 52 виділу 22 Ясногородського лісництва, який розташований в адміністративних межах Вишгородського району, Київської області, що перебуває на балансі Державного підприємства «Димерське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» і відноситься до земель державного лісового фонду України.

В цей час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, за допомогою бензопили червоного кольору без будь яких маркувань, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, на території лісового масиву 52 виділу 22 Ясногородського лісництва, який розташований в адміністративних межах Вишгородського району, Київської області, що перебуває на балансі Державного підприємства «Димерське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» і відноситься до земель державного лісового фонду України, самовільно, шляхом спилювання, провів незаконну порубку до ступеня припинення росту наступних дерев породи «Сосна звичайна» діаметром у корі біля шийки кореня 29 см, 29 см, 29 см, 30 см, 34 см, 34 см, 34 см, 35 см, 35 см, 38 см,39 см, 42 см, 43 см.

В ході вказаної порубки відповідних дерев незаконна діяльність ОСОБА_5 була виявлена та припинена майстром лісу Ясногородського лісництва.

Тим самим, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисник лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 733 від 16.05.2007 року, постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, здійснив незаконну порубку дерев у кварталі 52 виділу 22 Ясногородського лісництва, який розташований в адміністративних межах Вишгородського району, Київської області, що перебуває на балансі Державного підприємства «Димерське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» і відноситься до земель державного лісового фонду України, у зв`язку з чим відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки навколишньому природному середовищу на загальну суму 129001 (сто двадцять дев`ять тисяч одна) грн. 07 коп.

В судовому засіданні під час роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд, що суть обвинувачення йому зрозуміла, провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення безумовно, беззастережно та беззаперечно визнає у повному обсязі, щиро кається, підтверджує обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, будь-якого тиску чи примусу під час досудового розслідування та судового провадження на нього не здійснювалося, від надання показань не відмовляється.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, безумовно та беззаперечно визнає провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро кається та не оспорює обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, підтверджує їх достовірність, відповідність об`єктивній дійсності, прокурор під час визначення порядку дослідження доказів по справі, просив суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до вимог процесуального законодавства судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом було роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити відповідні обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що зміст ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілий, заперечень проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він не має.

Судом у судовому засіданні було встановлено добровільність позиції обвинуваченого, правильність розуміння ним тих обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення, проти не дослідження яких він не заперечує, а також правильність усвідомлення ним обмеження права на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що дійсно він взяв бензопилу і 24.01.2023 року під`їхав на маршрутці до лісу Ясногородського лісництва, спиляв сухі дерева, а саме 13 дерев сосни, потім приїхала поліція, склали документи, вилучили бензопилу, а також зазначив, що безумовно та беззаперечно погоджується з обставинами та фактами, які викладені в обвинувальному акті, підтверджує їх достовірність, правильність, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України визнає у повному обсязі, щиро кається у скоєному та просить обмежитись мінімальним покаранням, не пов`язаним з позбавленням волі. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що хотів допомогти другу з дровами, усвідомлює протиправність та недопустимість власної поведінки, готовий нести покарання та стати на шлях виправлення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми діями, які виразилися у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України.

Суд доходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 246 КК України. Вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону і зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, має виходити з того, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки вираховування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, але і індивідуальних особливостей та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст. 246 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, а також конкретні обставини та факти вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 розлучений, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не становить небезпеки для суспільства, готовий стати на шлях виправлення, наявність пом`якшуючих покарання обставин та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 246 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Суд вважає, що саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

В межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. Учасники судового провадження не заявляли клопотання про обрання запобіжного заходу.

Кримінальним правопорушенням потерпілому Державного підприємства «Димерське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» завдано матеріального збитку у розмірі 129 001 (сто двадцять дев`ять тисяч одна) грн. 07 коп..

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження подано не було.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.01.2023 року, на стовбури дерев породи сосна звичайна у кількості 13 штук: 5 штук, кожен довжиною 20,5 м, 5 штук, кожен довжиною 20 м, 3 штуки, кожен довжиною 21 м, бензинову пилу червоного кольору без маркування підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України та ст. 96-2 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-370, 373-374, 392 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 27.01.2023 року, на речові докази стовбури дерев породи сосна звичайна у кількості 13 штук: 5 штук, кожен довжиною 20,5 м, 5 штук, кожен довжиною 20 м, 3 штуки, кожен довжиною 21 м,бензинову пилу червоного кольору без маркування скасувати.

Речові докази, а саме:

-стовбури дерев породи сосна звичайна у кількості 13 штук: 5 штук, кожен довжиною 20,5 м, 5 штук, кожен довжиною 20 м, 3 штуки, кожен довжиною 21 м,які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника Ясногородського лісництва ОСОБА_6 - повернути законному власнику Державному підприємству «Димерське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України»

-бензинову пилу червоного кольору без маркування, яке знаходиться в камері зберігання Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1