Справа № 188/280/21
Провадження № 1-кп/188/102/2023
УХВАЛА

08 грудня 2023 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

об`єднані кримінальні провадження

№0000548 , №0000041

обвинувачений:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Першотравенськ

Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, раніше судимий:

29.09.2020р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України

за участю:

прокурор : ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник : ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні подано письмові клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

В обґрунтування поданого клопотання захисником зазначено наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. З ст. 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що можё бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; -

потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 6 ст. 132 КПК)

Суд має відмовити у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті; не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. З ст. 176 К ПК України).

Обвинувачений в обґрунтування свого письмового клопотання зазначив, що підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт є те, що обвинувачення ґрунтується на фальсифікованих доказах, які були отримані неправомірним шляхом. Особисті речі обвинуваченого, на його погляд були вилучені неправомірно і не мали слідів крові.

Крім того, обвинувачений вважає, що ризики, зазначені прокурором, відповідно до ст.177 КПК жодним доказом не підтверджуються, до матеріалів клопотання про продовження запобіжного заходу не прикріплені.

ОСОБА_3 вважає, що прокурор повинен довести з допомогою письмових матеріалів чи доказів можливість скоєння ним злочинів перебуваючи під домашнім арештом.

Обвинувачений також зазначає, що кожний ризик, зазначений в клопотанні прокурора, повинен підтверджуватись, матеріали досудового розслідування повинні бути відкриті з внесенням відомостей до ЄРДР.

В судовому засіданні обвинувачений і захисник свої клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника заперечив, вважає підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Вивчивши подані клопотання вислухавши учасників судового розгляду суд приходить до висновку, клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Як неодноразово в своїх ухвалах зазначав суд, наявність ризиків переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором обґрунтовано.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень в період іспитового строку.

Судом встановлено, ОСОБА_3 засуджений вироком суду Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 29.09.2020 року, а обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України вже через місяць, після набрання вироком чинності, що є обґрунтованим ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений був засуджений 29.09.2020 року за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, протягом року обґрунтовано обвинувачується у умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Крім того, судом встановлено, ОСОБА_3 схильний до агресивної поведінки, не має сталих соціальних зв`язків.

Суд , щоб прийти до висновку про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, має повністю чи частково провести судове слідство, дати оцінку доказам, допитати свідків.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Суд відхиляє обґрунтування обвинуваченого щодо порушення питань відкриття матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до загальних вимог ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням надають доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання до складання обвинувального акта.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому статтями 301 і 314 цього Кодексу.

Матеріали дізнання не тільки відкриті стороні захисту, а і вивчені в судовому засіданні, про що зазначає сам обвинувачений, на стадії апеляційного провадження. Крім того, захисником ОСОБА_6 на стадії апеляційного провадження до матеріалів справи (а.с.55 т.3) подано заяву про те, що він в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи, використовуючи можливість зробити фотокопії матеріалів справи.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 290, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору .

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1