У Х В А Л А

02 лютого 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання ТОВ «Міськбуд БЦ», про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005537 від 24.11.2023 року,

У С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «Міськбуд БЦ» звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0,3735 га, що перебуває у власності територіальної громади міста Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбуд БЦ» є добросовісним користувачем спірного майна, рішення суду про скасування реєстрації права користування за ТОВ «МІСЬКБУД БЦ» відсутнє, відносно посадових осіб жодних підозр в кримінальних справах не вручено, підстав для застосування такого надмірного тягаря є прямим втручанням в господарську діяльність як власника майна так і орендаря, які законно користуються ним на підставі діючих договорів оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбуд БЦ» відношення до розслідуваного кримінального провадження не має. З моменту арешту майна пройшло 5 календарних місяців, підозра нікому не пред`явлена, арештоване майно не визнано речовими доказами, а тому відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, а тому він підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 підтримала скаргу з підстав викладених у ній, просила скасувати арешт накладений на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0,3735 га.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області заперечував проти задоволення клопотання ТОВ «Міськбуд БЦ», про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005537 від 24.11.2023 року.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження за №0002137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

14.12.2023 року постановою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 матеріали досудового розслідування за №0002137 від 02.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0005537 від 24.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України та присвоєно загальний №0002137, про що внесено відомості до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0,3735 га, що розміщена за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Вадима, буд. 3 із забороною відчуження, перетворювати, як добросовісним набувачем так іншими третіми особами, що заявляють право вимоги на нього, а також вчиняти будь які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб.

Орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0,3735 га, що розміщена за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Вадима, буд. 3 на підставі Рішення Білоцерківської міської ради №2633-26-8 від 17.02.2022 року, договору оренди №10-06/28, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№ запису про інше речове право 48205334) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбуд БЦ», .

Відповідно, до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ »посовується українськими судами як джерело права. Тому слід ураховувати, що ЄСПЛ, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального збавила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення ст. 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом ст. 1 чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна. При цьому варто звернути увагу, зокрема, на зазначене.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є пручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest. general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), і зв`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе ««індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

Принцип «пропорційності» (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було» дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки обмеження конституційного права особи під час накладення арешту відбувається за ініціативою сторони обвинувачення, саме слідчий зобов`язаний спростувати твердження власника про те, що потреба в накладенні арешту майна відпала. При цьому, у кримінальному провадженні № 0002137 слідчим не доведено необхідність продовження обмеження права користування щодо вказаної земельної ділянки, враховуючи, що Орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0,3735 га, що розміщена за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Вадима, буд. 3 на підставі Рішення Білоцерківської міської ради №2633-26-8 від 17.02.2022 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбуд БЦ».

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на земельну ділянку в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст. 170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду клопотання про скасування арешту з майна обставини, слідчий суддя вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту з земельної ділянки, слідчий суддя дійшов висновку, що на стадії досудового розслідування відпала потреба в подальшому застосуванні забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Міськбуд БЦ» є добросовісним користувачем спірного майна, рішення суду про скасування реєстрації права користування за ТОВ «Міськбуд БЦ» відсутнє, відносно посадових осіб жодних підозр в кримінальних справах не вручено, стороною обвинувачення не наведено доводи, які виправдовують подальше його застосування та втручання у право користування майна, не доведена подальша необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ТОВ «Міськбуд БЦ», про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005537 від 24.11.2023 року задовольнити.

Скасувати в повному обсязі арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2023 року у справі № 357/6281/23, з земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0138, площею 0, 3735 га, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьмана Вадима, буд. 3.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОлександр ШОВКОПЛЯС