ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/690/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1359/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 09 серпня 2021 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до чотирьох місяців арешту,

- 23 жовтня 2021 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 395, ч. 1 ст. 71 КК України до п`яти місяців арешту,

- 29 червня 2022 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 125 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном один рік шість місяців,

- 14 грудня 2022 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до двох років одного місяця обмеження волі,

- 09 лютого 2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, з урахуванням ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 03 травня 2023 року до двох років одного місяця 25 днів обмеження волі,

засуджений ч. 2 ст. 125 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України зі зміною згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 03 травня 2023 року, визначено ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць 25 днів.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 15 січня 2023 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_7 знаходився у будинку АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із раніше знайомою йому потерпілою ОСОБА_8 , виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останній. Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 знаходячись у положенні стоячи, обличчям до обличчя, на відстані витягнутої руки, наніс почергово кулаками обох рук, не менше десяти ударів, у ділянку голови ОСОБА_8 в результаті чого, остання втратила координацію та опинилась у положенні лежачи, на лівому боці. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 знаходячись у положенні стоячи, обома ногами наніс близько двадцяти ударів у ділянку обличчя, голови та тулубу потерпілої.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , заподіяв потерпілій ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта № 09-116/2023 від 19.01.2023 тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно - мозкова травма, забій головного мозку, забита рана м`яких тканин голови, перелом кісток носу, зі зміщенням, періорбітальні гематоми, садна на верхніх та нижніх кінцівках, які утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом - травма голови, забита рана на голові, перелом кісток носу, періорбітальні гематоми - удару стиснення; садна на верхніх та нижніх кінцівках за механізмом тертя ковзання, та могли бути отримані не пізніше 15 січня 2023 р.

За ступенем тяжкості періорбітальні гематоми та садна на кінцівках (кожне з них) у ОСОБА_8 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.п.2.3.2.а, «Б», 2.3.3. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Що стосується закритої черепно-мозкової травми з забіем головного мозку, то у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 згідно з даними медичної документації короткочасно знаходилась в стаціонарі, а в подальшому не знаходилась на лікуванні та під наглядом лікарів, тому вищезазначена черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню з наявністю субдуральної гематоми кваліфікуються, як легкі тілесні що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день), (згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом М 6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Виходячи з локалізації та кількості тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 слід сказати, що в ділянку голови та обличчя тупий твердий предмет діяв не менш як три рази.

У зв`язку з тим, що кількість та локалізація саден на верхніх та нижніх кінцівках в медичній документації не вказана, то неможливо говорити про кількість місць прикладання сили в зоні верхніх та нижніх кінцівок.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися за обставинами та механізмом на які вона вказує в ході проведення слідчого експерименту від 16 січня 2023року.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванні закону, який підлягає застосуванню. Вважати ОСОБА_7 таким, що засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09.02.2023, до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць 25 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши думку обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовільнити, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вироку (а. с. 92 - 93), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги прокурора в частині застосування до обвинуваченого ст. 69-1 КК України.

Так, відповідно до вироку судом встановлено, як пом`якшуючу обставину ОСОБА_9 щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ст. 69-1 КК України за наявності обставин, які пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Призначене судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді двох років обмеження волі є найбільш суворим видом покарання, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, що свідчить про порушення судом норм, передбачених ст. 69-1 КК України, відповідно до яких розмір покарання ОСОБА_7 не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Звертаючись до вимог ст. 65 КК України в кожному конкретному випадку, призначене судом покарання повинне бути достатнім для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України, за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на 1 рік, за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09.02.2023, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років 1 місяця та 25 днів обмеження волі.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є проступком, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді 2 років1 місяця та 25 днів обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 408 КПК України, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09.02.2023, до остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць 25 днів.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді