У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 204 КК України.

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.11. 2023 року включно з визначенням розміру застави в 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 026 000 (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.11. 2023 року включно.

Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 4 026 000 (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку з не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що жодних доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України немає, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України, є необгрунтованою.

На думку захисника, в клопотанні слідчого зазначені повністю надумані ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Захисник наполягає, що жоден ризик не був доведений стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Також, захисник зазначає, що з врахуванням відомостей про особу ОСОБА_6 , який має міцні соціальні зв`язки, фінансово постійно допомагає дитячим закладам з дітьми з певними вадами, а також допомагає дітям, що займаються у спортивних секціях, окрім того постійно допомагає військовим ЗСУ, про що свідчать додані до апеляційної скарги докази, у слідчого судді були наявні всі підстави застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що в контексті ч.1, 2 ст. 194 КПК України відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України виключають встановлення ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000017 від 03.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 03.04.2023, ОСОБА_6 , переслідуючи умисну корисливу мету, розробив план вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою використання при продажу тютюнових виробів, підроблених марок акцизного податку та незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Зокрема, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що для реалізації та досягнення бажаного результату він одноособово не в змозі вчинити всіх необхідних для цього дій, в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 03.04.2023, створив та очолив організовану групу, до складу якої залучив інших учасників, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Залучення ОСОБА_6 до складу організованої групи для забезпечення стабільності, внутрішнього підпорядкування учасників організатору групи, безпеки її функціонування, проводилося із числа близьких йому осіб. При цьому, враховувалися їх особисті якості, навички, вміння діяти в групі, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування.

ОСОБА_6 як організатор злочинної групи виконував наступні функції: виступив організатором злочинної групи та здійснював загальне керівництво даною групою; підшукав та залучив до складу групи свого знайомого ОСОБА_9 та інших учасників групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; організовував та фінансував закупку незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; розробив план вчинених злочинів та план дій кожного із її членів під час їх вчинення; розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної групи; встановлював загально-визначені правила поведінки в групі і забезпечував дотримання їх учасниками злочинної групи; приймав активну участь на всіх стадіях вчинюваних злочинною групою злочинів та безпосередньо керував діями членів створеної ним злочинної групи; організував та облаштував місця для незаконного зберігання та розподілу для подальшого збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, а саме приміщення за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ; підшукав невстановлених в ході досудового розслідування осіб для закупівлі відповідних незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; контролював постачання членам організованої групи незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; особисто та за участю членів організованої злочинної групи забезпечував зберігання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; організував у м. Миколаєві точки реалізації незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; керував діями учасника злочинної групи ОСОБА_9 , з метою розвантаження та транспортування останнім незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; використовував підроблені марки акцизного податку при продажі тютюнових виробів для надання їм вигляду законно виготовлених; за участю всіх членів групи збував тютюнові вироби, що мають підроблені марки акцизного податку та незаконно виготовлені тютюнові вироби; здійснював контроль за надходженням коштів від клієнтів, які купували незаконно виготовлені тютюнові вироби, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; встановлював ціни на незаконно виготовлені тютюнові вироби, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки; розподіляв між членами злочинної групи кошти, які вони отримували від вчинення злочинів, пов`язаних з обігом незаконно виготовлених тютюнових виробів, що не мають марок акцизного податку, або мають підроблені марки.

Так, в період часу з 14.06.2023 по 04.08.2023, організатор злочинної групи ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, за відсутності правових підстав на збут тютюнових виробів, тобто не маючи відповідної ліцензії на здійснення такого виду діяльності, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку від незаконного збуту тютюнових виробів, за участю всіх членів організованої групи, налагодив процес придбання, перевезення та зберігання з метою використання при продажу тютюнових виробів, підроблених марок акцизного податку та придбання та зберігання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених, тютюнових виробів.

29.09.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, та затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст.615 КПК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінальних правопорушень і дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам. Прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: рапортом оперуповноваженого СБУ від 23.03.2023.; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , висновками технічної експертизи документів та судово-біологічної експертизи; протоколами обшуків від 29.09.2023; матеріалами виконаних доручень УСБУ в Миколаївській області про причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 та інших осіб.; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 199 КК України, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

За такого доводи захисника щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України, не є слушними.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є наявними ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, існує значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на наявність зазначеного ризику вказує те, що одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, в тому числі шляхом виїзду до іншої країни або на тимчасово непідконтрольну Україні територію.

Окрім того, підозрюваний, який безпосередньо знайомий зі свідками та іншими підозрюваними, може здійснювати на них вплив, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, також ще проводиться ряд слідчих дій для встановлення та документування всіх учасників, які причетні до вказаних кримінальних правопорушень для надання їх діям правової оцінки, та існує ризик того, що підозрюваний може сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Погоджується колегія суддів і з тим, що є наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких було припинено не з власної волі причетних осіб, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про наявність необхідності запобігти спробам ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчим суддею були також враховані: характер та специфіка інкримінованих ОСОБА_6 діянь, багатоепізодність, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення особливо тяжкого злочину, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , здійснення дій, спрямованих на незаконне збагачення, в період воєнного стану, ключову роль підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, передбаченим п. п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За такого, твердження апелянта відносно можливості зміни запобіжного заходу підозрюваному на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є слушними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді