ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/531/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1928/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001442 від 06.09.2020 за частиною 1 статті 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.01.2024 включно, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 27.11.2023 та постановити нову, якою задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що стороною захисту до суду було подано клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю або застави, яке було обгрунтовано тим, що судовий розгляд та досудове розслідування тривають вже більше 3 років. Майже половина свідків сторони обвинувачення допитані в ході судового розгляду, тому відсутній ризик впливу на них. Обвинувачений звертає увагу на його соціальні зв`язки та постійне місце проживання, має дружину та батьків, що на думку обвинуваченого, виключає ризик його переховування. Якщо йому буде змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, то ризики стануть автоматично неможливими. Вважає, що вказане свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, небезпідставно врахував обставини інкримінованого злочину, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися, та дійшов обгрунтованого висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Висновок суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України є мотивованим. Надаючи оцінку наявним ризикам, суд апеляційної інстанції приймає до уваги тяжкість можливого покарання, що може загрожувати обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, та те, що він є громадянином іншої держави, офіційно не працевлаштований, був затриманий на території м. Бахмут Донецької області, що підвищує ризик можливого переховування від суду. Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України. Відповідно до пред`явленого обвинувачення, в результаті вчинення злочину настала смерть особи, а саме двоюрідного брата обвинуваченого. Як зазначено у змісті оскаржуваного судового рішення, потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора та наполягали на продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає небезпідставними висновки суду щодо продовження існування вищенаведених ризиків, враховуючи, що більшість свідків, як зазначено у клопотанні прокурора, є знайомими обвинуваченого, що не виключає ризику здійснення впливу на цих осіб. Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що майже половина свідків сторони обвинувачення вже допитана, не спростовують висновків щодо наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки з журналу судового засідання суду першої інстанції від 27.11.2023 вбачається, що стороною обвинувачення не забезпечено явки всіх необхідних свідків, у зв`язку із чим прокурор просив оголосити перерву для виклику свідків. Суд апеляційної інстанції також враховує мотиви, з яких виходив суд першої інстанції продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід. Відповідно до змісту ухвали суду при оцінці ризику можливого впливу на потерпілу та свідків, суд першої інстанції прийняв до уваги агресивну та нестриману поведінку обвинуваченого, його неприйнятні та провокаційні висловлювання на адресу потерпілої та її представників, які містили залякування можливого застосування насильства щодо них, що підтверджується відповідними заявами, та у свою чергу мало наслідком відмови адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від надання правової допомоги потерпілій. Наявність у обвинуваченого родини, соціальних зв`язків з урахуванням всіх встановлених обставин у їх сукупності не мінімізує та не виключає встановлених ризиків на даному етапі судового провадження. Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки навіть цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю на даній стадії провадження не зможе достатньою мірою гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не виключає можливості останнього здійснювати вплив на учасників процесу, перебуваючи за адресою місця проживання. Апеляційні доводи обвинуваченого, з урахуванням його поведінки, про яку зазначається в ухвалі суду, не є переконливими. Суд першої інстанції небезпідставно встановив ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які ще продовжують існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи, що протягом всього часу ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не втратили своєї актуальності, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності на даний час продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поміж цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України небезпідставно на даному етапі судового розгляду не визначив розмір застави при продовження тримання під вартою.

Обвинувачений в апеляційній скарзі зазначає, що досудове розслідування та судовий розгляд вже тривають більше трьох років. Такі доводи не є безпідставними, враховуючи, що стосовно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 09.09.2020, який в подальшому був неодноразово продовжений на підставі судових рішень. Разом з тим, зі змісту клопотання прокурора вбачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 з Ленінського районного суду м. Полтави був переданий до Комінтернівського районного суду м. Харкова, а на даний час перебуває в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду, передбачених положеннями статті 28 КПК України. Апеляційний суд приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: