Номер провадження:1-кп/521/2038/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2023 року м. Одеса
ОСОБА_5 14 червня 2023 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м.Одесі в світлий час доби по асфальтобетонному сухому покриттю проїжджої частини вул.Генерала Петрова з боку вул.Іцхака Рабіна в напрямку вул.Туристська, за кермом транспортного засобу уважною не була, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, на регульованому перехресті вул.Генерала Петрова - Туристська - Радісна, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при здійсненні лівого повороту на вказаному перехресті при зеленому сигналі основного світлофору, не надала дорогу мотоциклу «LEADER ML500GT» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул.Туристська в прямому зустрічному напрямку, внаслідок чого, передньою лівою частиною автомобіля, скоїла зіткнення з лівою передньою боковою частиною мотоцикла.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом зовнішньої кісточки лівої малогомілкової кістки без зміщення уламків, садна в ділянці ліктьових суглобів, які складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень та за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день згідно п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995р., відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, зазначивши, що вона примирилась із потерпілим та відшкодувала йому матеріальну шкоду, потерпілий ніяких претензій матеріального та морального змісту до неї не має. Також зазначила, що надавала допомогу потерпілому під час його лікування та у добровільному порядку відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому, вибачилась перед ним та вони примирилися. Вину у висунутому обвинуваченні визнає.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання, надав до суду заяву, у якій просив закрити кримінальне провадження стосовно обвинуваченої у зв`язку з примиренням, будь-яких претензій майнового, морального характеру до обвинуваченої не має, остання відшкодувала йому матеріальну шкоду у повному обсязі у добровільному порядку.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вважав можливим закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до вимог законодавства відсутні будь-які перешкоди для його задоволення.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках передбачених п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України.
Згідно ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом згідно вимог ч.8 вказаної статті КПК.
Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.
Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, провадження № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, є необережним злочином.
В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, така її позиція підтверджується зібраними стороною обвинувачення доказами.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, згідно матеріалів кримінального провадження під час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю правопорушення, завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані у повному обсязі потерпілому, проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим не заперечує, тяжких наслідків від вчиненого нею кримінального правопорушення не настало, потерпілий претензій до обвинуваченої не має, суд переконався, що сторони примирилися та рішення між ними прийнято добровільно, тому приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_5 - звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані відповідно до вимог ст.125 КПК України.
Згідно вимог ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Вирішуючи питання про судові витрати суд враховує наступне.
Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченої слід стягнути процесуальні витрати за проведення судових експертиз.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів.
Спеціалістам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком відповідно до ч.4 ст.122 КПК України.
Згідно наданому суду акту надання послуг від 30.06.2023 року КУ "Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-"077")" надано інформацію - інформаційного продукту на компакт-диску, вартість яких становить 240,99 грн. Враховуючи наведені вимоги законодавства щодо судових витрат, зазначені витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь КУ "Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-"077")".
Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 100,124, 174, 284-288, 314,350, 369-372, 392-395, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Речові докази після набрання ухвали законної сили:
- автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 ;
- мотоцикл марки «Leader ML500GT», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_7 ;
- лазерний диск на якому зафіксовані обставини ДТП від 14.06.2023 року - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19.06.2023 року, на автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Leader ML500GT» реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Малиновський районний суд м.Одеси.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1