У Х В А Л А

06 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000358,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання детектива, погоджене прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

2.За змістом клопотання детектив, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Xiaomi» модель М1906G7G ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ;

- НЖМД марки «WD» s/n WXA2A81C35LZ;

- флеш накопичувач марки «Kingston» 32 Gb № DTSW/VL/35GB.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.Детектив у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання в частині накладення арешту на мобільні телефони «Xiaomi» та «Xiaomi» модель М1906G7G, з огляду на викладені у ньому обставини. Також зазначив, що інформація з НЖМД марки «WD» s/n WXA2A81C35LZ та флеш накопичувача марки «Kingston» 32 Gb № DTSW/VL/35GB була досліджена та скопійована, у зв`язку з чим у накладенні арешту на ці речі відпала потреба, а тому він просить залишити клопотання в цій частині без розгляду.

4.Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання детектива, її доводи узагальнено зводились до такого: (1) детективом не було дотримано вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК щодо строків звернення з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна; (2) ухвалою слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення обшуку, не надавався дозвіл на відшукання таких речей, оскільки вони не містять тих відомостей, про які йдеться в ухвалі слідчого судді.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

5.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

6.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

7.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

8.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

9.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).

10.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК (ч. 3 ст. 170 КПК).

11.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

12.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

13.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

14.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

15.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

16.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).

17. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

18.Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання детектива про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

19.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів; (4) щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи; (5) щодо існування ризиків; (6) щодо наслідків арешту майна; (7) щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням; (8) щодо прохання прокурора накласти арешт на електронні носії інформації; (9) щодо доводів сторони захисту.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання

20.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

21.Згідно з доданими до клопотання детектива матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000358 від 03.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 369 КК. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2023 (а.с. 6).

22. Також, із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК, тобто у пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, та наданні такої вигоди за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їй службового становища. Зазначене підтверджується повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 21.11.2023 (а.с. 24-36).

23. Згідно з вказаним повідомленням про підозру протягом серпня листопада 2023 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , за її посередництва, а в подальшому особисто від імені та в інтересах ТОВ «Сітігазсервіс», кінцевим бенефіціарним власником якого він є, висловив Віце-прем`єр Міністру з відновлення України Міністру розвитку громад, територій та інфраструктури України ОСОБА_9 пропозицію надати йому неправомірну вигоду в розмірі 2 % від площі об`єкта, який в майбутньому буде збудовано на земельній ділянці загальною площею 11,15002 га, розташованій по АДРЕСА_1 , що складає від 4200 до 4900 кв. м, за невнесення змін та нерозірвання договорів від 09.12.2022 між ДП «Укркомунобслуговування» та ТОВ «Сітігазсервіс», а також за сприяння в реалізації вказаних договорів.

24.У подальшому 05.10.2023 ОСОБА_7 через ОСОБА_10 передав для ОСОБА_9 уточнений розрахунок розміру неправомірної вигоди, згідно з яким розмір неправомірної вигоди у вигляді частки в розмірі 2 % від площі об`єкта, який в майбутньому буде збудовано на земельній ділянці загальною площею 11,15002 га, розташованій по АДРЕСА_1 , становитиме 5257,36 кв. м.

25.У період з 29.09.2023 по 17.11.2023 ОСОБА_7 надав ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди шляхом оформлення на довірену особу ОСОБА_9 - ОСОБА_11 майнових прав на 15 квартир, розташованих по АДРЕСА_2 , загальною площею 785,01 кв. м.

26.Окрім того, 10.11.2023 ОСОБА_7 організував здійснення реєстрації права власності на довірену особу ОСОБА_9 - ОСОБА_11 на одну з 15 квартир згаданих вище квартир квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 39,81 кв. м.

27.Отже, ОСОБА_7 здійснено повідомлення про підозру щодо вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів

28.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні детектива майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою збереження речових доказів.

29.Відповідно до протоколу обшуку від 21.11.2023 детективом проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого, серед іншого, було вилучено, у тому числі, мобільний телефон «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та мобільний телефон «Xiaomi» модель М1906G7G ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 (а.с. 19-23).

30. У подальшому, 22.11.2023 вказані мобільні телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 37-40).

31. Як вбачається з протоколу обшуку, у вилученому мобільному телефону ««Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 було виявлено листування з абонентом « ОСОБА_12 » НОМЕР_5 за 19.10.2023 та 12.10.2023 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 , зокрема проект документу Міністерства розвитку громад територій та інфраструктури України, в якому вони просять відмовити ПрАТ «Агрофірма «Квіти України» в продовженні договору оренди за підписом ОСОБА_13 . Також в листуванні є повідомлення з фотозображенням аркушу паперу з рукописним текстом такого змісту: «Заболотного 148 кв. 342 15 поверх 8 секція». Окрім того, у зазначеному мобільному телефоні наявне листування з абонентом « ОСОБА_14 » НОМЕР_6 та вхідне повідомлення: «148-3 кв. 304, ОСОБА_11 , НОМЕР_7 ».

32. Водночас, оглянутий під час обшуку мобільний телефон «Xiaomi» модель М1906G7G ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 містить листування з абонентом « ОСОБА_15 » НОМЕР_8 за 28.09.2023, яке містить файл doc. «Проект договору про проектування та реконструкцію та будівництва об`єкту за адресою АДРЕСА_1 .

33.За версією сторони обвинувачення, до схеми надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди причетний ОСОБА_6 , який представляв інтереси ОСОБА_7 та від його імені займався «вирішенням питань» з правоохоронними та контролюючими органами шляхом надання їх службовим особам неправомірної вигоди.

34.На переконання слідчого судді, наведені обставини, можуть свідчити про те, що мобільний телефон ОСОБА_6 може містити важливі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо листування з особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, та яке може бути пов`язане з обставинами, які підлягають доказуванню.

35. У зв`язку із цим та враховуючи незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення телефона, слідчий суддя вважає, що наявну на мобільному телефоні інформацію з об`єктивних причин неможливо було виявити і скопіювати у належному процесуальному порядку без залучення експерта та проведення експертного дослідження.

36. З огляду на це, орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні такого пристрою для подальшого розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому можуть міститися, в тому числі й видалених, що може бути реалізовано шляхом проведення його огляду за участю спеціаліста, застосування спеціального обладнання та/або програмного забезпечення та проведення експертного дослідження.

37.За таких обставин, існують підстави для накладення арешту на вилучене детективом майно з метою збереження речових доказів.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

38. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

39. На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене детективом майно, з метою збереження речового доказу, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

40. Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - суспільної потреби у розслідуванні кримінальних правопорушень.

41. Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес особи, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

42. Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо існування ризиків

43.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що не накладення арешту на вилучені мобільні телефони може призвести до вжиття ОСОБА_6 заходів щодо його пошкодження, псування, знищення, перетворення з метою неможливості використання як речового доказу у кримінальному провадженні.

Щодо наслідків арешту майна

44. Дослідивши обставини вилучення майна, зазначеного у клопотанні детектива, його доказове значення, зв`язок з особою володільця, слідчий суддя доходить висновку, що повернення вилученого майна його власнику (володільцю) може призвести до втрати як цього майна так і наявної у ньому доказової інформації.

45. Беручи до уваги вищенаведені положення ч. 11 ст. 170 КПК, слідчий суддя цією ухвалою накладає заборону на відчуження, користування та розпорядження щодо мобільного телефону «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та мобільного телефону «Xiaomi» модель М1906G7G ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

46. Внаслідок зазначеного власник (володілець) майна буде упродовж певного часу обмежений у своїх правомочностях, проте це є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням

47. Детектив обґрунтовує необхідність арешту майна необхідністю збереження доказу для забезпечення розслідування кримінального правопорушення.

48. На переконання слідчого судді наведене узгоджується із завданнями кримінального провадження, передбаченими у ст. 2 КПК та існують обґрунтовані підстави вважати, що таке завдання може бути виконане, внаслідок збирання детективами достатніх доказів для повного та неупередженого розслідування.

Щодо прохання прокурора накласти арешт на електронні носії інформації

49. Загальними положеннями КПК передбачено, що однією із засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

50. Оскільки детектив у судовому засіданні повідомив, що сторона обвинувачення не наполягає на арешті НЖМД марки «WD» s/n WXA2A81C35LZ та флеш накопичувач марки «Kingston» 32 Gb № DTSW/VL/35GB, слідчий суддя дійшов висновку, що детектив втратив інтерес у подальшому розгляді клопотання про арешт майна.

51. За таких обставин, беручи до уваги принцип диспозитивності та враховуючи те, що детектив, фактично не підтримує подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання необхідно залишити без розгляду.

Щодо доводів представника сторони захисту

52. Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вказувала на пропущення детективом строку звернення з клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені під час обшуку 21.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 .

53. Проте такі доводи захисника не знайшли свого підтвердження.

54. Так, згідно з аб. 2 ч. 5 ст. 171 КПК у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна.

55. Клопотання детектива про арешт майна ОСОБА_6 надійшло до суду 23.11.2023, отже детективом було дотримано строки звернення з відповідним клопотанням.

56. Окрім того, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_4 щодо неправомірного вилучення мобільних телефонів, які належать ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що в таких мобільних телефонах не містяться відомості, про які йдеться в ухвалі слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення обшуку.

57. З долученої до клопотання ухвали слідчого судді від 14.11.2023 (а.с. 8-15) вбачається, що слідчим суддею було надано дозвіл на відшукання, в тому числі, мобільних терміналів системи зв`язку, у яких можуть міститися відомості про надання неправомірної вигоди ОСОБА_9 , предмет неправомірної вигоди, відомості про визначення його розміру, схеми його надання (зокрема щодо надання неправомірної вигоди у вигляді квартир у будинку АДРЕСА_4 , та майнових прав у об`єкті, розташованому по АДРЕСА_1 ).

58. Отже, з огляду на виявлені відомості у мобільних телефонах ОСОБА_6 , слідчий суддя доходить висновку, що детектив діяв в межах наданого слідчим суддею дозволу під час вилучення відповідних речей.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000358 задовольнити частково.

2. Накласти арешт (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Xiaomi» модель М1906G7G ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .

3.В іншій частині клопотання залишити без розгляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1