Єдиний унікальний номер 341/2300/23
Номер провадження 1-кп/341/63/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження від 21.08.2023 № 0000178, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Шахтарськ, Донецька область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , безробітний, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

встановив:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану за наступних установлених судом обставин.

20.08.2023 близько 16 год ОСОБА_4 , прогулюючись у м. Бурштині Івано-Франківського району, проходив через сквер по вул. Коновальця. Перебуваючи на вказаній території, поблизу однієї з лавок ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy А31» у чохлі-книжці чорного кольору, який цього ж дня залишив у вказаному місці ОСОБА_6 . У ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення указаного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у державі введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що цей мобільний телефон належить іншій особі і що ця особа може повернутись за виявленою ним річчю, щоб поновити контроль над своїм майном, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy А31» вартістю 3566,0 грн, із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 125,0 грн, без залишку коштів на рахунку, та картою пам`яті «MicroSD» на 32Gb вартістю 169,0 грн, у чохлі-книжці чорного кольору вартістю 113,0 грн. ОСОБА_4 заховав телефон у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3973,0 грн.

З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, оскільки він вчинив умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілого ОСОБА_6 в умовах воєнного стану.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та підтвердив, що дійсно привласнив чужий мобільний телефон. Пояснив суду, що 20.08.2023 у м. Бурштині йшов через сквер та побачив на лавці мобільний телефон. Підійшов, присів на лавку та чекав доки хтось повернеться за телефоном. Через 15-20 хв поклав телефон у кишеню і пішов. Потім дістав з телефона сім-карту, щоб ніхто не телефонував. Хотів собі залишити телефон, але він заблокувався, тому вирішив продати. Прийшов у майстерню у м. Бурштині, запропонував телефон, проте його не купили. Повертаючись додому біля будинку на нього чекав поліцейський, розпитував за телефон. Зазначив, що телефон одразу віддав поліцейському. Попросив вибачення у потерпілого, просив суворо його не карати, зокрема, вважає покарання, яке просив призначити прокурор, занадто суворим.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні розказав як забув у сквері на лавці телефон. Коли повернувся, то телефона на місці уже не було. Попросив знайомого зателефонувати. Спершу кілька разів були виклики, проте ніхто не відповідав. Пізніше зв`язок з телефоном пропав. Потерпілий звернувся у поліцію. Через кілька днів йому повідомили, що телефон знайшли. На цей час йому телефон повернули, жодних претензій до обвинуваченого він не має, збитки йому відшкодовані, просить суворо обвинуваченого не карати та зобов`язати ходити до церкви.

Висновком експерта від 25.08.2023 № СЕ-19/109-23/9950-ТВ, згідно з яким ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефона марки «Samsung» серії «Galaxy А31» моделі «SM-A315G/DS», об`ємом пам`яті 4/64 Gb, кольору «Blue» станом на 20.08.2023 становила 3566,0 грн. Середня ринкова вартість чохла-книжки до мобільного телефону марки «Samsung А31» станом на 20.08.2023 становила 113,0 грн (а. с. 31-36).

Протоколом огляду речей та документів від 16.10.2023, відповідно до якого об`єктом огляду є мобільний пристрій мобільного телефону марки «Samsung» серії «Galaxy А31» у пластмасовому корпусі темно-синього кольору (а. с. 39).

Фототаблицею до протоколу огляду речового доказу (а. с. 40-42).

Заявою обвинуваченого про добровільну видачу поліцейському телефона.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України.

Від виклику і допиту свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор відмовився і таку відмову суд прийняв з огляду на принцип змагальності. Проти цього, також, не заперечував обвинувачений.

У судових дебатах прокурор просив врахувати, що обвинувачений вину визнав, щиро покаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, завдані збитки відшкодував, потерпілий претензій не має. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі статтею 67 КК України, відповідно до змісту обвинувального акта не встановлено.

Відповідно до змісту досудової доповіді органу пробації дослідження інформації, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем його проживання/навчання/роботи, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування орган пробації вважає за доцільне крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України, характер і мету вчинених дій, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його стосунки з потерпілим, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, характеристику за місцем проживання, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При цьому суд враховує, що згідно з характеристикою обвинуваченого за місцем проживання відсутні негативні дані, скарг від громадян на нього не надходило, компрометуючі дані відсутні. ОСОБА_4 вину визнав, щиро покаявся, попросив у залі засідання вибачення у потерпілого, зобов`язався більше такого не повторювати.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги мету покарання, наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, зважаючи на позицію сторони обвинувачення та досудову доповідь, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та призначення покарання шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у вигляді арешту.

Також, застосовуючи положення статті 69 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану. При цьому суд бере до уваги те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив за відсутності фактичних активних військових дій на території області, які б утворювали обставини, що сприяють вчиненню відповідного кримінального правопорушення або свідчать про особливий цинізм і суспільну небезпеку протиправних дій з боку обвинуваченого.

Тобто, з огляду на обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений не становить для суспільства на стільки високу небезпеку, що вимагає особливої суворості його покарання та тривалої ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відповідно до долученої довідки становлять 1195,0 грн і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 69, 185 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини четвертої статті 185 КК України, у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень 0 копійок.

Речові докази у справі:

-мобільний телефон марки «Samsung А31» синього кольору вважати повернутим ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1