Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

2 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи "Київський слідчий ізолятор" матеріали кримінального провадження № 0000454 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Василькова Київської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.153, ч.1 ст.122 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7 вересня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.153, ч.1 ст.122 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою правоохоронного органу, - поліцейським поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, 10 червня 2023 року близько 13 години 30 хвилин, знаходячись на місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 , вчинив щодо неї насильницькі дії сексуального характеру. Після того, як ОСОБА_9 повідомила про відсутність добровільної згоди на вчинення щодо неї таких дій і намагалася відштовхнути ОСОБА_8 , він схопив ОСОБА_9 за волосся, витягнув з кухні в кімнату, де кинув на диван і завдав долонею близько п`яти ударів в обличчя, а потім, продовжуючи насильницькі дії сексуального характеру, поставив на коліна і наказав задовольнити його статеву пристрасть. Після чергової відмови ОСОБА_9 ОСОБА_8 завдав їй кулаком два удари по тулубу і два удари долонею по потилиці, від чого вона втратила свідомість, розірвав на ній одяг, продовжуючи свої дії. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 . ОСОБА_9 попросила відпустити її до вбиральні і, скориставшись можливістю, будучи повністю оголена, вибігла на вулицю, де сусіди обвинуваченого надали їй допомогу. Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та синців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою підготовчого судового засідання Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2023 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Цією ж ухвалою за наслідками розгляду клопотання прокурора ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 05.11.2023 включно без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання із застосуванням електронного засобу контролю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України, оскільки є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, в ній відсутні посилання на докази, які обґрунтовують обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а це є свідченням того, що такі докази відсутні. Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів. Із заявою про кримінальне правопорушення потерпіла звернулася більше ніж через добу, і, враховуючи час і обставини затримання ОСОБА_8 , відомості у протоколі затримання, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, свідчать, що затримання відбулося з порушенням приписів п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

Що стосується вказаного прокурором ризику, що ОСОБА_8 , який є працівником правоохоронного органу, використовуючи свої знайомства, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, то, за твердженням захисника, це є виключно припущенням. На момент прибуття слідчого до місця проживання обвинуваченого з метою проведення невідкладного обшуку останній вже знав, що потерпіла звернулася із заявою до Державного бюро розслідувань, проте на став переховуватися, а, навпаки, залишився вдома та надав згоду на проведення обшуку. На даний час досудове розслідування завершене, обвинувальний акт скеровано до суду, а тому ОСОБА_8 не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які знаходяться у розпорядженні прокурора. Звертає увагу, що ОСОБА_8 більше ніж 25 років пропрацював у правоохоронних органах, тож, достеменно знає, що незаконний вплив на потерпілу чи свідків є кримінально караним. При цьому версія прокурора про обставини залишення потерпілою домоволодіння обвинуваченого суперечать показанням свідків та самої потерпілої ОСОБА_9 . З цього захисник робить висновок про відсутність у ОСОБА_8 умислу вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, захисник наголошує, що орган досудового розслідування акцентує увагу виключно на тому, що обвинувачений є поліцейським, і замовчує той факт, що потерпіла ОСОБА_9 також є працівником поліції, що вони разом працювали, підтримували дружні стосунки, і саме потерпіла 09.06.2023 зателефонувала його підзахисному і попросила допомогу в оформленні лікарняного, не будучи хворою, і для цього приїхала до нього. Перед тим, як приїхати до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримала від нього гроші в сумі 1 000 доларів США, чого вона не заперечує.

Також захисник вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, є громадянином України, має середню освіту, постійне місце проживання, утримує малолітню дитину, виключно позитивно характеризується, що не було враховано судом.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог цієї норми в сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, і дійшов висновку, що саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, меті застосування запобіжного заходу і є запобіжником належної процесуальної поведінки та співіснування із суспільством.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам захисника про невідповідність показань свідків та потерпілої про обставини залишення нею домоволодіння ОСОБА_8 фактичним обставинам кримінального провадження. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час підготовчого судового провадження, і докази на цій стадії не досліджуються.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд не мотивував своє рішення наявністю ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого, зокрема, його вік, місце проживання, дані про соціальні та родинні зв`язки, позитивні характеристики, і дійшов обґрунтованого висновку, що такі відомості, не можуть свідчити про те, що заявлені ризики перестали існувати або зменшилися.

Обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які пов`язані із застосуванням насильства, рід занять обвинуваченого та професійний досвід, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що він може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та не допитаних свідків у кримінальному провадженні, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою. А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії. І те, що обвинувачений не вчиняв за цей час жодних дій, які б могли свідчити про його намір ухилятися від органу досудового розслідування і суду, а також чинити незаконний вплив на учасників кримінального провадження, навпаки, свідчить про доцільність застосування до нього саме такого виду запобіжного заходу.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 7 вересня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюзалишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3