Справа № 643/1643/24
Провадження № 1-кс/643/298/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на речі та предмети, які були виявлено та вилучено 17.02.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу з 23 години 10 хвилин до 23 годин 55 хвилин, на відкритій ділянці місцевості біля будинку розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 143, а саме: два змиви з речовини бурого кольору на дві ватні палички, предмет зовні схожий на ніж з написом «Peterhof Classic», а також визначити місце зберігання вказаного майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, разом із клопотанням подав заяву в якій клопотання підтримав та просив розглянути без її участі.

З матеріалів клопотання вбачається, що власник вилученого майна не встановлений.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, 18.02.2024 о 02.33 до чергової частини Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що у приміщенні відділення оперблоку КНП "ОКТЛ" ІНФОРМАЦІЯ_1 о 01.10 помер неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше госпіталізований до вказаного медичного закладу із попереднім діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з адреси: АДРЕСА_1 , яке останньому з хуліганських спонукань спричинив 17.02.2024 о 21.30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

За даним фактом слідчим СВ Харківського РУП № 2ГУНП в Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000701 від 17.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.02.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу з 23 години 10 хвилин до 23 годин 55 хвилин, на відкритій ділянці місцевості біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено, а саме: 2 змиви з речовини бурого кольору на 2 ватні палички, предмет зовні схожий на ніж з написом «Peterhof Classic».

Вилучені предмети та речовина були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене майно має відношення до даного кримінального провадження, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Вилучене майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, а тому, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, просить клопотання задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на два змиви з речовини бурого кольору на дві ватні палички, предмет зовні схожий на ніж з написом «Peterhof Classic», які були виявлені та вилучені 17.02.2024, у період часу з 23 години 10 хвилин до 23 годин 55 хвилин, під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля будинку розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 143.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1