УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, організували злочину групу, противоправною метою діяльності якої є вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на привласнення та заволодіння майном ДП «ЖБТЗ» і Міністерства оборони України.

Злочинний умисел організаторів полягає у заволодінні майном (деталі для бронетехніки), що знаходиться у власності Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» (надалі - ДП «ЖБТЗ») і Міністерства оборони України (надалі - МО України), а також іншими комплектуючими військового призначення невстановленого походження, їх подальшому ремонті, зміні серійних номерів з метою продажу під виглядом нових або другої категорії від комерційної структури на ДП «ЖБТЗ», тим самим отримання особистого збагачення.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись прагненням до наживи, володіючи організаторськими здібностями, знаючи психологію людей та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, домовилися про розподіл функцій для реалізації протиправної схеми.

Таким чином, ОСОБА_8 взяв на себе функцію загального керівництва злочинною групою, з метою координації злочинної діяльності особисто підібрав та залучив до участі у ній в якості співучасників - виконавців довірених осіб зі свого найближчого оточення, діючих та колишніх працівників ДП «ЖБТЗ», їх зв`язків, а також спеціалістів з ремонту бронетехніки. Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної групи, ОСОБА_8 розробив злочинний план, розподіливши ролі та напрямки діяльності із заволодіння, ремонту, зміни серійних номерів, а також зберігання, перевезення, оформлення документів, при цьому доручивши ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , самостійно планувати та контролювати процес надходження ТМЦ.

Водночас, ОСОБА_9 , відповідно до розробленого загального плану, залучив до протиправного механізму ряд фізичних осіб - підприємців, серед котрих і його дружина ОСОБА_12 , реквізити яких використовуються для проведення безтоварних операцій по закупівлі комплектуючих для бронетехніки. Тим самим кошти, отримані від вказаних операцій, конвертуються ОСОБА_9 у готівку, шляхом зняття їх у банкоматах та подальшого обміну в іноземну валюту, яка розподіляється між учасниками злочинної групи.

Зорганізувавшись у стійке об`єднання, метою діяльності якого є незаконне збагачення та отримання матеріальних благ шляхом заволодіння державним майном, ОСОБА_8 залучив за матеріальну винагороду працівників державного підприємства, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в процесі професійної діяльності мають доступ до дефіцитних деталей, необхідних для ремонту бронетехніки. Вказані особи відповідно до своїх функціональних обов`язків проводять огляд, дефектування, ремонт, випробування вказаних деталей та вживають заходи з їх незаконного заволодіння, з метою подальшого продажу ОСОБА_8 ОСОБА_11 та ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_8 доведено до кожного учасника злочинної групи цінові діапазони за кожну номенклатуру деталей, з урахуванням їх технічного стану, зношеності деталей, необхідного об`єму ремонтних робіт та відсутності/наявності комплектуючих.

В ході проведення досудового розслідування зафіксовано, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 згідно з розподілом ролей, здійснюють формальний вхідний контроль ТМЦ, поставлених ОСОБА_9 , що у подальшому призводить до реалізації загального злочинного умислу.

До проведення ремонтних робіт обладнання ОСОБА_10 залучив ОСОБА_17 , який в минулому працював на керівних посадах в ДП «ЖБТЗ» та має необхідний досвід та коло знайомств, щоб здійснювати кваліфікований ремонт ТМЦ державного підприємства. Для реалізації механізму заволодіння комплектуючих ОСОБА_17 домовився з працівником заводу ОСОБА_18 про постачання дефіцитних деталей, що перебувають у його безпосередньому доступі як слюсаря-електрика з ремонту оптичного обладнання цеху №6 та подальший спільний ремонт за місцем проживання ОСОБА_17 у спеціально обладнаному гаражі.

Згідно з визначеними функціями, до реалізації протиправного механізму із заволодіння державним майном членами злочинної групи залучено офіцера філії НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України (з місцем дислокації на ДП «ЖБТЗ») ОСОБА_19 , відповідального за результати поглибленого дефектування та списання дефіцитних комплектуючих під виглядом бракованих, ввірених ОСОБА_13 , та до яких мають доступ ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 .

ОСОБА_19 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, також особисто здійснює діяльність із заволодіння ТМЦ, що перебувають на ДП «ЖБТЗ», з метою їх подальшої реалізації на ДП «ЖБТЗ» через невстановлені комерційні структури.

Також встановлено, що організатором злочинної групи ОСОБА_8 та співучасником ОСОБА_11 здійснюється закупівля ТМЦ, які належать ДП «ЖБТЗ», у ОСОБА_20 (сина колишнього водія автотранспортного господарства заводу ОСОБА_21 ) та ОСОБА_22 (колишнього начальника складу ДП «ЖБТЗ») які виступають посередниками між невстановленими працівниками підприємства та учасниками вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено місця зберігання ТМЦ незаконного походження, а саме: ОСОБА_8 використовує гаражне приміщення № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Кам`янка», де проводить зустрічі та передає ОСОБА_9 підготовлені деталі для продажу на завод. Також до вказаного приміщення ОСОБА_9 привозить деталі, які не пройшли вхідний контроль на підприємстві. Разом з цим ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_11 використовують як склади для зберігання незаконно отриманих ТМЦ 4 гаражні приміщення в гаражному кооперативі «Простір».

ОСОБА_9 для здійснення господарської діяльності та ведення бухгалтерського обліку використовує квартиру як приміщення конспіративного офісу, де зберігає документацію, банківські карти, відкриті на підконтрольних ФОПів, та кошти, отримані в результаті ведення злочинної діяльності. Водночас, за місцем реєстрації юридичної особи працівники компанії не з`являються.

14.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/11213/23 від 07.11.2023 проведено обшук в автомобілі «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває у користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого виявлено та вилучено: блокнот рожевого кольору з чорновими записами, запакований до спецпакет № KIV3126998; автомобіль «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 .

Вилучене майно, а саме блокнот належний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , н.т. НОМЕР_4 (засоби зв`язку вилучені в ході обшуку), а автомобіль «Mitsubishi Outlander», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 на праві власності належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак перебуває в користуванні ОСОБА_11 та підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) заходами.

14.11.2023 слідчим у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

У зв`язку з викладеним, арешт вищевказаних об`єктів майна у даному кримінальному провадженні необхідний для забезпечення кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому підстав.

Представник власників майна ОСОБА_11 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Outlander».

Представник власників майна ОСОБА_11 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Outlander». Також просив долучити до матеріалів клопотання характеризуючі матеріали.

Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію своїх адвокатів.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчий суддя вирішуючи питання арешту майна виходить з обставини кримінального правопорушення, переліку вилучених документів, стадії досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та збереження вище вказаних речей, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання у частині накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку в автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: блокнот рожевого кольору з чорновими записами, запакований до спецпакет № KIV3126998.

Разом з цим, вимога слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_3 не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведено відповідність вилученого автомобіля ознакам речового доказу згідно ст. 98 КПК України, а також не доведено, що автомобіль може підлягати спеціальній конфіскації згідно ст. 92-2 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку в автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме:

- блокнот рожевого кольору з чорновими записами, запакований до спецпакет № KIV3126998;

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1