УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 21.04.2023 про закриття кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що досудове розслідування проведено неповно, внаслідок чого слідчим прийнято необґрунтоване, передчасне та незаконне рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим просив постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий просив відмовити у задоволені скарги з огляду на її необґрунтованість та, що аналогічна скарга ОСОБА_3 вже була предметом розгляду слідчого судді, який ухвалою від 22.11.2023 відмовив у її задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, заперечення слідчого, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023, дійшов висновку про таке.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 21.04.2023 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Водночас, як вбачається з наданих матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2023 (справа № 761/39176/23) аналогічну скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 21.04.2023 про закриття кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК розглянуто, прийнято рішення про відмову у її задоволенні.

Отже, ОСОБА_3 , не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, намагається повторно реалізувати своє право на оскарження постанови слідчого шляхом розгляду у суді першої інстанції.

Разом з тим, Кримінальним процесуальним кодексом України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ч. 2 ст. 309 КПК).

Можливість повторного оскарження тієї ж самої постанови чинний кримінальний процесуальний закон не допускає.

Згідно з ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають. Рішення суду апеляційної інстанції у цьому випадку є остаточним.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» - основним елементом верховенства права є принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, ОСОБА_3 вже реалізоване право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження до слідчого судді.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК, якщо положення КПК не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, яка серед іншого, визначає принцип диспозитивності.

Відповідно до ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана заявником постанова слідчого вже була предметом розгляду у суді першої інстанції, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 26, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 21.04.2023 про закриття кримінального провадження № 420 230 000 000 000 63 від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1