1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/864/24 1-кс/335/564/2024
02 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений час та у невстановленому місці, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї незаконно придбав предмет схожий на пістолет.
У подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у невстановлений час, ОСОБА_5 приніс за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 зазначений предмет схожий на пістолет, де став зберігати, без передбаченого законом дозволу до 30.01.2024.
Так, 30.01.2024 в період часу з 07 годин 30 хвилин до 14 годин 05 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-24/1936-БЛ від 31.01.2024 наданий на дослідження предмет схожий на пістолет є переробленою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ) калібру 9х18 мм (заводський серійний номер НОМЕР_1 ), промислового виробництва СРСР (1973 рік), в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, а саме встановлений саморобний нарізний ствол та саморобний ударник. Пістолет придатний до проведення пострілів, при цьому стріляні з нього кулі мають достатню вражаючу здатність.
Так, ОСОБА_5 , маючи стійкі соціальні зв`язки з невстановленими під час досудового розслідування службовими особами АТ «МОТОР СІЧ», які сформувались у нього у зв`язку із перебуванням у минулому його батька ОСОБА_6 у трудових відносинах з АТ «МОТОР СІЧ» прийняв рішення щодо привласнення майна АТ «МОТОР СІЧ».
З цією метою, усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої незаконні наміри, вирішив залучити невстановлених під час досудового розслідування службових осіб АТ «МОТОР СІЧ» до реалізації свого умислу, спрямованого на привласнення майна АТ «МОТОР СІЧ», шляхом зловживання останніми своїм службовим становищем.
Так, ОСОБА_5 розробив детальний план скоєння кримінального правопорушення, який полягав у винесення невстановленими під час досудового розслідування службовими особами АТ «МОТОР СІЧ» майна, яке їм ввірено, з території АТ «МОТОР СІЧ», з метою його привласнення та в подальшому розпорядження на власний розсуд.
Установлено, що упродовж травня 2023 року по січень 2024 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами АТ «МОТОР СІЧ», зловживаючи службовим становищем останніх, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах привласнив майно вказаного підприємства, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив АТ «МОТОР СІЧ» матеріальний збиток на суму 921567,11 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є особливо великим розміром.
30.01.2024 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
31.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
01.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власті належать: гараж № НОМЕР_2 , який розташований в житловому будинку літ. А-12 секції 2, за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки «BMW», моделі «530I», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Ford», моделі «Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 ; будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався у відповідності до приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція кримінального закону, що передбачає відповідальність за правопорушення, інкриміноване підозрюваному, передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна із забороню розпорядження ним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «BMW», моделі «530I», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з позбавленням його власника та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Накласти арешт на автомобіль марки «Ford», моделі «Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з позбавленням його власника та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1