Справа № 535/1124/23
Провадження № 1-кп/535/387/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ; з секретарем судового засідання: - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Котельва Полтавської області кримінальне провадження № 0000412 від 05.09.2023 року на підставі обвинувального акта та угоди про визнання винуватості стосовно обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, депутатом не являється, зареєстрованого місця проживання не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_1 , раніше судимого: 21.08.1989 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.102 КК УРСР (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, додаткова міра покарання у відповідності до ст.14 КК УРСР (1960 року), звільнений 12.01.1991 по відбуттю терміну покарання; 31.01.1992 Краснокутським районним судом Харківської області за ст.140 ч.2, ст.81 ч.3, ст.42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений 103.10.1994 по відбуттю терміну покарання; 10.07.1995 Краснокутським районним судом Харківської області за ст.81 ч.3, ст.140 ч.3, ст.42, ст.14 КК України (1960 року), до 4 років позбавлення волі, додаткова міра - конфіскація майна; 14.04.1999 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.17, ст.81 ч.3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, додаткова міра - конфіскація майна, звільнений 22.03.2002 по відбуттю терміну покарання; 20.10.2003 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 09.06.2006 по відбуттю терміну покарання; 12.02.2007 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.263 ч.1, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 17.06.2008 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.396 ч.1, ст.357 ч.3, ст.358 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.10.2010 за постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.09.2010 за ст.81 КК України, умовно достроково, не відбутий термін 4 місяці 28 днів; 24.11.2011 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.185 ч.2, ст.263 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки; 5.10.2012 Котелевським районним судом Полтавської області, за ст.190 ч.2, ст.395, ст.70 ч.1, ст.71, ст.72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.03.2016 за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.03.2016 по зарахуванню терміну попереднього ув`язнення та відбуття покарання;07.09.2016 Котелевським районним судом Полтавської області, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.10.2019 по відбуттю строку покарання; 05.03.2020 Котелевським районним судом Полтавської області, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнени17.06.2023 по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

УСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини та Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який діє й по цей час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 маючи судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 у період дії воєнного стану в Україні 31 серпня 2023 року близько

15:00 годині (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) з метою вчинення крадіжки зайшов на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи повторно, із корисливим мотивом та з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, через вхідні незамкнені двері проник до приміщення сараю за вище вказаною адресою, де вчинив крадіжку брухту чорних металів вагою 51,9 кілограми, належний потерпілій ОСОБА_4 . Далі, діючи з єдиним умислом, через вхідні зачинені, але не замкнені, двері проник у приміщення літньої кухні, звідки вчинив крадіжку алюмінієвого чавуна об`ємом 6 літрів та вартістю 300 гривень 00 копійок, алюмінієвого чавуна об`ємом 10 літрів та вартістю 466 гривень 67 копійок, алюмінієвого чавуна об`ємом 20 літрів та вартістю 583 гривні 00 копійок. Потім вищевказані речі ОСОБА_6 переніс за місцем свого проживання та в подальшому продав, таким чином, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1 531 гривень 32 копійки.

Учиняючи вказані дії ОСОБА_6 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілій особі та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_6 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він беззастережно визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Угода про визнання винуватості від 03.10.2023 року Сторони угоди прокурор Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_7 , та підозрюваний ОСОБА_6 , адвокат - захисник ОСОБА_5 , письмова згода потерпілої ОСОБА_4 .

Сторони угоди та адвокат підписали дану угоду, в тому числі скріпили підписами усі пункти окремо, потерпілий надав згоду прокурору на затвердження угоди про визнання винуватості.

Отже, угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Публічний обвинувач - прокурор ОСОБА_3 , а також обвинувачений ОСОБА_6 та адвокат - захисник ОСОБА_5 , а також потерпіла ОСОБА_4 , кожен окремо, просили суд затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

У п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 цього Кодексу у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 4 ст. 469 даного Кодексу передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких та тяжких злочинів.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка згідно до класифікації визначеною ст.12 КК України, є тяжким злочином. Потерпіла у кримінальному провадженню ОСОБА_4 надала прокурору згоду на укладення угоду про визнання винуватості, а також не заперечували щодо затвердження угоди судом.

З моменту ініціювання угоди, в силу п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України, приймав участь захисник - адвокат ОСОБА_5 , яка також її скріпила своїм підписом.

На виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені Законом.

Підстав, для відмови в затвердженні угоди, передбачених пунктами 1 - 6 частини сьомої статті 475 цього Кодексу, не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України передбачено, що у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Погоджене покарання сторонами у виді позбавлення волі відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 50,65 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, перевіркою угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України судом установлено, що зміст угоди та порядок її укладення відповідає вимогам процесуального закону України, в тому числі відповідає ця угода і вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а саме: правильно узгоджено вид та міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку на підставі угоди і призначення обвинуваченому узгодженої виду та міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого. Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 жовтня 2023 року між прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000412 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому, узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, якщо він протягом 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 956 грн.

Речові докази: алюмінієвий чавун об`ємом 6 літрів, алюмінієвий чавун об`ємом 10 літрів, алюмінієвий чавун об`ємом 20 літрів, зберігається у кімнаті речових доказів СПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: Полтавська область, сел. Котельва, вул. Берегова, 18 повернути ОСОБА_4 ; металеву ємкість вагою 51кг 900 гр.- передану на зберігання під зберігаючу розписку потерпілій ОСОБА_4 вважати повернутою ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі якщо нероз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок складений і надрукований в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1