Справа № 947/4817/24
Провадження № 1-кс/947/1824/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 05.02.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо наїзду автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Як вбачається з клопотання, 04.02.2024 року під час огляду місця ДТП був вилучений транспортний засіб автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який, в подальшому, визнаний речовим доказом в рамках даного кримінального провадження та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 27а.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , мотивуючи необхідністю проведення експертних досліджень транспортного засобу, а також визнанням речовим доказом у кримінальному провадженні та просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, шляхом направлення смс повідомлення, у судове засідання не з'явився.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Транспортний засіб - автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , - визнаний речовим доказом, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, власником та іншими особами, на автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1