ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2252/23 Справа № 175/5618/23 Суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м. Львові, громадянина України, який зареєстрований

та фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 листопада 2023 року включно, без визначення розміру альтернативної застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривало позбавлення волі. Слідчим суддею визнано доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, і те, що цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів громадян, що становить 53680 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Зазначає, що висновки суду не вмотивовані в частині не визначення розміру застави. Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, що нівелює заявлені ризики. Вказує, що підозрюваний до мобілізації працював у ТОВ Видавництво Старого Лева на посаді менеджера з продажу та отримував середню заробітну плату у розмірі 9000 грн., а з моменту мобілізації отримував заробітну плату військовослужбовця без додаткових виплат.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався не в повному обсязі, а доводи захисника щодо відсутності достатніх підстав для не визначення підозрюваному розміру альтернативної застави є слушними з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР перебуває кримінальне провадження №0003486 від 16 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

17 вересня 2023 року ОСОБА_7 в рамках вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У той самий день, 17 вересня 2023 року, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а також відносно останнього існують ризики, передбачені п. п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а застосування альтернативного запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами та не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі.

Необхідно також зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність відносно ОСОБА_7 ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від суду, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Аналізуючи доводи клопотання слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що останні існують, однак з огляду на обставини справи та дані про особу підозрюваного не є особливо вагомими.

Колегія суддів враховує, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, до проходження військової служби був офіційно працевлаштований, вину у скоєному визнає.

Викладені обставини у сукупності свідчать про те, що застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, втім висновок слідчого судді про необхідність утримання від визначення йому альтернативної застави є передчасним.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті, в тому числі щодо злочинів, передбачених ст. ст. 402-405 КК України.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що визначення застави є обов`язком слідчого судді при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Натомість утримання від визначення такої застави є правом слідчого судді або суду, що може бути використане в обмеженому переліку випадків, і таке рішення приймається з урахуванням фактичних обставин справи, характеру, обсягу і вагомості встановлених ризиків, відомостей про особу і процесуальну поведінку підозрюваного та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України. Крім того, рішення слідчого судді або суду в частині не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу повинно бути належним чином вмотивоване.

Аналізуючи зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що слідчим суддею не наведено переконливого обгрунтування наявності підстав, які б давали право суду не визначати розмір застави, як не містять таких відомостей і матеріали провадження.

З огляду на викладені вище обставини даного кримінального провадження колегія суддів вважає, що застава як альтернативний запобіжний захід також зможе достатньою мірою запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України встановлюють, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зважаючи на вищенаведені обставини, враховуючи майновий стан підозрюваного, який був працевлаштований та мав легальне джерело доходу, дані про його особу, з урахуванням характеру, обставин та наслідків інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що альтернативна застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб також зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і у даному випадку буде цілком достатньою, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення встановлених обмежень буде достатнім фактором, що виключає з його сторони будь-які спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Пунктом першим частини першої ст. 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З урахування викладеного ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з огляду на допущені судом першої інстанції порушення вимог процесуального закону, а клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 182, 194, 405, 407, 413, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 134 200 грн. 00 коп., у разі її внесення покласти на підозрюваного строком до 15 листопада 2023 року включно обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4