Провадження №: 1-кп/752/2184/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000038 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , має середню освіту, працював неофіційно, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, без постійного місця реєстрації, раніше судимий:

вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, та на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

02.02.2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, неподалік бібліотеки «Вернадського» в напрямку станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, а саме біля лавки побачив 13 таблеток білого кольору, підібрав їх та помістив до медичної баночки блакитного кольору з написом «Віч терапія», яку в подальшому помістив до переднього відділення рюкзака, який був при ньому, чим незаконно придбав та розпочав зберігати при собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту.

Після чого, того ж дня 02.02.2023 року ОСОБА_3 пішки попрямував до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений приблизно о 18 год. 00 хв. працівником поліції та в ході усної перевірки повідомив останньому, що у медичній банці блакитного кольору з написом «Віч терапія», яка знаходиться у передньому відділенні рюкзака, міститься наркотичний засіб (метадон) фенадон.

В подальшому, ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 298-2 КПК України та в присутності двох понятих в ході обшуку ОСОБА_3 у останнього із медичної банки блакитного кольору з написом «Віч терапія», яка знаходилась у передньому відділенні рюкзака, вилучено 13 таблеток білого кольору, яка містили згідно висновку експерта наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,504 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та підтвердив, що дійсно 02.02.2023 року за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, знайшов біля лавки 13 таблеток білого кольору, які містили в собі метадон, підібрав їх та помістив до банки з написом «Віч терапія». Вказав, що банку з таблетками поклав у рюкзак та пішов до станції метро «Деміївська», після чого був зупинений поліцейським та на запитання повідомив йому, що зберігає 13 таблеток метадону, після чого в ході обшуку їх вилучили. Різновид та кількість наркотичного засобу він не оспорює. У вчиненому щиро кається та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому їм органом досудового слідства кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінальних проступків, обставини вчинення кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте після вчинення даного проступку, без постійного місця реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття, наявність тяжкого хронічного захворювання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 вчинив вказаний у вироку кримінальний проступок до постановлення відносно нього останнього вироку Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року, яким йому було призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням ряду обов`язків передбачених ст. 76 КК України, тому до нього слід застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних проступків остаточно визначити покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд також бере до уваги правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 23.09.2019 у справі № 199/1496/17, відповідно до якого, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи мету покарання, яка передбачає не лише кару, дані про особу обвинуваченого, зокрема, його вік, відношення обвинуваченого до вчиненого, щире бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, позицію сторони обвинувачення щодо можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді арешту строком на 4 (чотири)місяці, більш суворим покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Перебіг іспитового строку починається з моменту проголошення вироку, тобто з 16.11.2023 року.

Речовий доказ: метадон (фенадон) масою 0,504 г, який знаходиться в камері схову речових доказів Управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві (квитанція №002686) - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1510,24 грн. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1