У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або місця перебування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 346 788, 21 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді застави не є виключним запобіжним заходом, а розмір застави зазначений у клопотанні у сумі 346 788, 21 грн є обгрунтованним, оскільки це сума визначена потерпілою стороною.

Не взято до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Розуміючи тяжкість покарання, не виключається ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний тривалий час перебував у трудових відносинах на СГВП «Олімпійський» та у його підпорядкуванні перебували та перебувають свідки, які допитані у ході досудового розслідування.

Також, обґрунтованим на думку прокурора є ризик знищення та спотворення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування здійснюється відшукування та збирання речових доказів, якими є документи пов`язані з господарською діяльністю СГВП «Олімпійський», що перебувають чи могли перебувати у розпорядженні підозрюваного, як посадової особи підприємства.

Вважає, що про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості переховуватись від суду, незаконного впливу на свідка, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, свідчать матеріали долучені до клопотання та обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділенням ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001228, зареєстрованому 02.11.2015 за фактом привласнення посадовими особами СГВК «Олімпійський» грошових коштів ПАТ «Аграрний фонд», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

06.01.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 346 788,21.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про недоведеність існування ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків та інших учасників цього кримінального провадження з огляду на особу підозрюваного та його репутацію.

Так, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки: офіційно одружений та має на утримані двох малолітніх дітей; раніше не судимий; має зареєстроване місце проживання; є членом спілки воїнів-інтернаціоналістів, голова якої характеризує його виключно з позитивного боку.

Тому, слідчий суддя вважав, що зазначений ризик хоча і вказаний слідчим за погодженням з прокурором, однак є неконкретними, недеталізованими та такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а отже достатніх доказів «поза розумним сумнівом» на підтвердження того, що цей ризик взагалі існує у підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення суду не подано.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя зазначив, що в діях підозрюваного ОСОБА_6 є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Саме по собі існування ризику з боку підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду не може бути співмірним із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України є обґрунтованою.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у випадку визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про доведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, є членом спілки воїнів-інтернаціоналістів, голова якої характеризує його виключно з позитивного боку.

Отже, оскільки зазначені відомості про особу ОСОБА_6 є позитивними, то слідчий суддя обгрунтовано дійшов висновку, що встановленому ризику можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава.

На думку колегії суддів, слідчим суддею правильно застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, і саме цей вид запобіжного заходу є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зауважує на тому, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9