Справа № 489/7970/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/1006/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва, суддя ОСОБА_1 .

Обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України стосовно ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1 раніше судимому вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.09.2023 за ст. 390-1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, мешканця АДРЕСА_1 , разом з клопотанням прокурора окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Наявні умови, передбачені ст. 302 КПК України, для розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Обставини встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження:

04.07.2023 за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ленінським районним судом в м. Миколаєві у цивільній справі № 489/2711/23 ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до будинку АДРЕСА_1 .

18.07.2023 о 12:07 год. ОСОБА_5 , був ознайомлений із рішенням Ленінського районного суду в м. Миколаєві у цивільній справі № 489/2711/23 ОСОБА_2 , у будучи належним чином ознайомлений із зазначеним вище рішенням, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований па порушення нормальної діяльності і органів правосуддя по забезпечені по виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, будучи особою притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, 13.11.2023 приблизно о 19:08 год. прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив по відношенню до ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме, висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи. У зв`язку із чим ОСОБА_2 було винесено заборонний припис та складено адміністративний протокол за ч 2 ст. 173-2 КУпАП.

Внаслідок таких дій ОСОБА_2 заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашнього насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, ОСОБА_2 вказаними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України - умисне невиконання обмежувальних приписів.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком під час іспитового строку за обвинувальним вироком за вчинення аналогічного злочину стосовно той самої особи. Характеризується негативно. До наркологів та психіатрів не звертався.

Обставин, які обтяжують покарання немає. Правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , належать до категорії кримінальних проступків, внаслідок чого при їх вчиненні не може бути застосована така обтяжуюча обставина, як повторність, яка може визнаватися обтяжуючою обставиною лише при вчиненні особою злочинів. Обставин, що пом`якшує покарання суд не вбачає, зокрема, щире каяття відсутнє через вчинення, як зазначалося вище, тотожного злочину після засудження за вчинення попереднього.

Тому є підстави для призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України реально в межах санкцій норми закону.

Судові витрати відсутні. Запобіжний захід не застосовувався. Слід вирішити долю речового доказу.

Керуючись ст. 370-374, 382 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.09.2023 і остаточно призначити покарання ОСОБА_2 - 1 рік 3 місяці обмеження волі.

Строк покарання обчислювати у відповідності до ст. 58 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Речовий доказ - ДВД диск, визнаний речовим доказом постановою дізнавача 20.11.23 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1