УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 642/3047/18

провадження № 51-5198 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), про направлення кримінального провадження № 0001002 від 15 листопада 2016 року (справа № 642/3047/18) щодо нього, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищевказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо нього із Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування клопотання обвинувачений, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 32 та абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК, зазначає, що кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, вчинено на території міста Харкова. Також стверджує, що учасники судового провадження проживають або знаходяться у м. Харкові та Харківській області, а Київський районний суд м. Полтави у зв`язку з цим не може забезпечити оперативності та ефективності розгляду зазначеного кримінального провадження. Звертає увагу й на те, що на підставі розпорядження Голови Верховного Суду кримінальне провадження з Ленінського районного суду м. Харкова було направлене до Київського районного суду м. Полтави, проте в подальшому, розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова відновлено.

Учасники судового провадження повідомлені про день і час розгляду клопотання, проте в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи та наявні в Суду матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з указаною статтею, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Як убачається з наявних у Суду матеріалів провадження, на виконання розпорядження Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до Київського районного суду м. Полтави. На теперішній час, згідно з інформацією, наданою цим судом, підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено на 30 жовтня 2023 року, судовий розгляд не розпочався.

Територіальна підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова була відновлена відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області».

Колегія суддів враховує, що сам факт відновлення територіальної підсудності судових справ Ленінського районного суду м. Харкова, з огляду на положення ст. 34 КПК, не є підставою для передачі кримінального провадження до цього суду.

Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Із системного аналізу положень ст. 34 КПК виходить, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого лише у виняткових випадках та лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо. При цьому, в аспекті застосування абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, такі обставини як місце проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, визначають лише суд, якому необхідно направляти кримінальне провадження за наявності виняткових випадків та з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.

Факт проживання учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

В клопотанні обвинуваченого не йдеться про обставини, які можуть бути взяті до уваги Верховним Судом щодо застосування приписів абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження того, що існує об`єктивна неможливість забезпечити Київським районним судом м. Полтави оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження.

Водночас, за інформацією, наявною в матеріалах провадження, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 є 16 свідків, відомості про місце проживання яких в матеріалах справи відсутні. З доданих обвинуваченим до клопотання семи копій протоколів допиту свідків вбачається, що лише троє свідків проживають на території Холодногірського району міста Харкова, тобто на території, яка перебуває під юрисдикцією Ленінського районного суду м. Харкова, обвинувачений проживає в Шевченківському районі м. Харкова, а потерпіла - в Немишлянському районі м. Харкова.

Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо нього до Ленінського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК, про направлення кримінального провадження № 0001002 від 15 листопада 2016 року (справа № 642/3047/18) щодо нього, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3