печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2733/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представник заявника (в режимі ВКЗ) - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2023 р. у кримінальному провадженні №0000048 від 12.01.2023, на майно, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2024 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000048 від 12.01.2023, на майно.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 209 КК України.

27 жовтня 2022 року старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_5 провів огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучив:

- грошові кошти купюрами номіналом сто доларів США кожна в кількості 3985 (трьох тисяч дев`ятисот вісімдесяти п?яти) штук;

- грошові кошти купюрами номіналом п`ятдесят доларів США кожна в кількості 28 (двадцяти восьми) штук;

- грошові кошти купюрами номіналом двадцять доларів США кожна в кількості 5 (п?яти) штук, а усього на загальну суму 400 000 (чотириста тисяч) доларів США;

- три поліетиленових пакети, всередині яких перебували грошові кошти.

У подальшому 27.10.2022 вилучене за вищевказаною адресою майно, належне підозрюваному ОСОБА_4 , на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000381, оскільки воно має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2022 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на грошові кошти, належні підозрюваному ОСОБА_4 , у розмірі 400 000 доларів США, вилучені пакети.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.01.2023 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2022 та відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна, вилученого під час проведення огляду земельної ділянки 27 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , належне підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти на загальну суму 400 000 (чотириста тисяч) доларів США. Київський апеляційний суд постановив нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 щодо накладення арешту на майно, вилученого під час проведення огляду земельної ділянки 27 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , належне підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: грошових коштів на загальну суму 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

27 березня 2023 року Печерський районний суд міста Києва виніс ухвалу в справі №757/9746/23-к, якою задовольнив скаргу адвокатів та зобов`язав старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_6 , або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000048 та прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , або іншу уповноважену особу Офісу Генерального прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000048, повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , вилучене під час проведення обшуку земельної ділянки 27 жовтня 2022 року, а саме: грошові кошти купюрами номіналом сто доларів США кожна в кількості 3985 (трьох тисяч дев`ятисот вісімдесят п`яти) штук; грошові кошти купюрами номіналом двадцять доларів США кожна в кількості 5 (п`яти) штук, а усього на загальну суму 400 000 (чотириста тисяч) доларів США.

10 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/13972/23-к задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000048 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201¬2, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 209 КК України. Накладено арешт на майно, а саме: 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, належне ОСОБА_4 , вилучене під час огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 27.10.2022 в період часу з 08 год 39 хв по 10 год 55 хв.

25 липня 2023 року Київський апеляційний суд у вказаній справі розглянув апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, - залишив без змін. У своїй ухвалі суд зазначив, що зі змісту клопотання встановлено, що грошові кошти, а саме: 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, належні ОСОБА_4 , вилучені під час огляду земельної ділянки, який відбувся 27.10.2022 в період часу з 08 год. 39 хв. по 10 год. 55 хв., мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що арешт є необхідним з метою забезпечення речових доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При цьому, вирішуючи питання про скасуванні арешту майна, в даному випадку, належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді про арешт, а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження, а також відношення власника майна до інкримінованого злочину.

При накладенні арешту 10.04.2023 слідчий суддя виходив окрім іншого і з того, що з метою встановлення законності набуття та джерела походження згаданих коштів у розмірі 400 000 доларів США слідчим отримано ухвалу при надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні Тернопільської міської ради.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу та арешт накладено 10.04.2023 у дане судове засідання представник сторони обвинувачення у судове засідання не з`явився та не надав доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника.

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000048 від 12.01.2023, спростована доводами заявника.

Окрім того, доказів того, що станом на момент постановлення судового рішення з арештований майном або відносно нього проводяться слідчі (процесуальні) дії, спрямовані на доведення причетності такого майна до кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Так, стороною обвинувачення не доведено, яке значення та доказом яких обставин у кримінальному провадженні має вилучене майно та те що таке майно має хоч якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження, чи проведено з ним слідчі дії, спрямованої на доведення причетності такого майна до кримінального провадження.

Вказане свідчить про те, що арешт майна немає жодного значення для розслідування кримінального провадження.

Враховуючи, вказане підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, приймаючи принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, так як кримінальне провадження закрито, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт в повному обсязі з майна, а саме: 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, належного ОСОБА_4 , яке вилучене під час огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 27.10.2022 в період часу з 08 год 39 хв по 10 год 55 хв., на який накладений арешт у кримінальному провадженні №0000048 від 12.01.2023 р., ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.04.2023 року, у справі №757/13972/23-к.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1