Справа№ 953/3903/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001033 від 11.04.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, не працевлаштованого, раніше не судимого, учасника бойових дій, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

05.04.2022 року, приблизно о 15:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з малознайомою йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи із прямим злочинним умислом, направленим на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, розпочав наносити ОСОБА_6 множинні удари ногами та кулаками руками по голові, грудній клітині та кінцівках, від яких потерпіла впала на підлогу.

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, витягнув ОСОБА_6 із приміщення квартири до сходового майданчику під`їзду вказаного будинку та продовжив їй наносити множинні удари ногами та кулаками руками по голові, грудній клітині та кінцівках, в час коли остання лежала на підлозі.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, витягнув ОСОБА_6 із сходового майданчику під`їзду на вулицю до входу до під`їзду, де також продовжив наносити множинні удари ногами та кулаками руками по голові, грудній клітині та кінцівках, в час коли остання лежала на підлозі. ОСОБА_4 зрозумівши, що потерпіла ОСОБА_6 не може рухатись внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень, покинув місце закінчення нанесення їй тілесних ушкоджень і направився до квартири за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , де сам також тимчасово мешкав, залишивши останню на вулиці, після того як спричинив їй тілесні ушкодження.

Потерпілій ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/172-А/22 від 06.05.2022 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми з наявністю крововиливів та забійної рани на обличчі, перелому кісток носа, крововиливу під тверду і в м`яку мозкові оболонки, крововиливи на грудній клітині і верхніх кінцівках, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Внаслідок отриманих травм, спричинених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 об 20 год. 15 хв. ОСОБА_6 померла у приміщенні Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова, куди була доставлена для надання їй медичної допомоги та причиною смерті останньої стала закрита черепно-мозкова травма, ускладнена набряком головного мозку та набряком легень. Між тілесними ушкодженнями нанесеними ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 та настанням смерті останньої наявний прямий причинно- наслідковий зв`язок.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, а саме: заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав та пояснив, що він дійсно тимчасово мешкав в кв. АДРЕСА_3 в квітні 2022 року. В цій квартирі жив ОСОБА_7 хазяїн та жінка ОСОБА_6 , у якої інколи виникали конфлікти з мешканцями. 04.04.2022 року ввечері в квартирі він випивав з іншими, потім виходив з квартири, що було потім не пам*ятає. 05.04.2022 року його затримала поліція, оскільки ОСОБА_8 була побита на вулиці, однак нічого з даного питання сказати не може.

Суд, дослідивши показання обвинуваченого, вислухавши показання свідків, наданих в судовому засіданні, всебічно оцінивши їх і дослідивши інші докази у справі, вважає, що провина обвинуваченого у вчиненому доведена і підтверджується наступними доказами:

- Протоколом огляду місця події від 11.04.2022, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції: штани чоловічі, військового стилю, темно зеленого кольору, з кишенями, без позначень, на правій штанині в нижній частині маються плями речовини бурого кольору, внизу штанина має пошкодження у вигляді розрізів; взуття чоловіче (берци) розмір 43, темного кольору (темно-коричневого), на зовнішній стороні наявні сліди речовини бурого кольору. Згідно постанови слідчого від 15.04.2022 року вилучені речі визнані речовими доказами.

- даними у висновку судово-медичної експертизи №12/17/172-А/22 від 11.04.2022. відповідно до якої у потерпілої мало місце ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливів та забійної рани на обличчі, переламами кісток носу, крововиливом під тверду та у м`яку мозкові оболонки, крововиливи на грудній клітині та верхніх кінцівках. Причиною смерті потерпілої виявилась закрита черепно-мозкова травма, ускладнена набряком-набуханням головного мозку, набряком легень. Вказані перелічені ушкодження виникли від впливу тупих твердих предметів, незадовго до потрапляння до лікарні травма голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, крововиливи на тілі та забійна рана на обличчі мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Між травмою голови та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Удари по тілу, в т.ч. у область обличчя нанесені із значною силою.Після отримання травми голови, мала ймовірність того, що ОСОБА_8 могла здійснювати активні самостійні дії.

- даними, що містяться у медичній документації №4816 ОСОБА_9 , 1941 р.н. з КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.. О.І. Мещанінова».

-Протоколом огляду місця події від 11.04.2022 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Мироносицька, 57. Поряд із входом до 4х поверхового будинку який розташований за вищевказаною адресою, знаходяться в хаотичному порядку розкидані речі, одяг, покривала, полімерні пляшки, паперові вироби. Далі за оглядом ідуть дерев`яні двері, які ведуть до входу в 4х поверховий будинок. Після входу іде кімната коридору в якій зліва при вході на підлозі видніються сліди речовини бурого кольору в під`їзді. В ході огляду вилучені сліди речовини бурого кольору.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює у полку поліції особового призначення ГУНП в Харківській області на посаді старшого інспектора роти. 05.04.2022 він перебував на службі та здійснював патрулювання у Київському районі і приблизно о 16:00 проїжджаючи поруч з адресою: АДРЕСА_4 побачив групу осіб у військовій формі та карету швидкої допомоги, зупинився, щоб дізнатись що трапилось. Коли підійшли до під`їзду побачили, що там лежала жінка похилого віку уся в крові та на неї було накинуте лахміття. Вони в неї запитали, «що трапилось?», вона нічого не відповіла та тільки несла якусь нісенітницю. Вони допомоги погрузити її до машини швидкої медичної допомоги, щоб доставити її до лікарні та надати медичну допомогу. Жінка була вся в крові, на голові мались ушкодження у вигляді зчісів, під одягом тілесні ушкодження вони не бачили. Потім вони пішли до сусідів, щоб дізнатись чи чули вони якісь крики чи якусь метушню, оскільки вона знаходилась у під`їзді. Відкрили тільки у одній квартирі на першому поверсі, у першій квартирі зліва. Там їм відкрив чоловік, прізвище якого було ОСОБА_11 , який сказав, що нічого не чув. Потім підійшли хлопці з ТРО та повідомили, що в нього завжди проживає чи постійно буває ОСОБА_12 , я кий є «аварійний» та з ним постійно відбуваються якісь випадки, через які його вигнали з ОСОБА_13 . Також вони повідомили, що ОСОБА_11 є його товаришем. Кіш повідомив, що ОСОБА_12 немає, та запропонував зайти та перевірити. Коли вони зайшли до квартири, разом із хлопцями з ТРО то побачили, що ОСОБА_12 сидить на ліжку. Вони запитали в нього, чи чув він як кричала бабка, на що ОСОБА_12 відповів, що не чув та нічого не бачив. Оглянувши ОСОБА_12 вони побачили на його штанах та на взутті сліди крові. Окрім цього, повідомив, що в його напарника залишились фотографії на яких це зафіксовано. Коли вони запитали ОСОБА_12 про сліди крові, він повідомив, що все ж таки її бачив та намагався надати їй допомогу. Тобто змінив свої покази. На запитання чи бив він її, він відповів, що не бив. Сліди крові були на взутті та штанах. В подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_12 було доставлено до Київського райвідділу для встановлення обставин.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює у полку поліції особового призначення ГУНП в Харківській області. Під час патрулювання Київського району у складі групи швидкого реагування 05.04.2022 близько 16:00 вони проїжджали по вул. Мироносицькій біля будинку №57. Там стояли хлопці у камуфляжній формі, як пізніше виявилось із складу ТРО, та карета швидкої допомоги. Біля під`їзду лежала жінка, на неї було накидані старі речі. Підійшовши вони побачили жінку, у якої лице було в крові, вона не могла нормально роз`яснити, що з нею трапилось, вона казала незрозумілі речення. В під`їзді, біля якого вона лежала були плями крові та сліди, як її витягували з під`їзду. Вони з напарником вирішили зробити поквартирний обхід. Вона лежала біля під`їзду, на тротуарі, але у під`їзді мались сліди волочіння. Під час поквартирного обходу на першому поверсі відкрили тільки в одній квартирі там проживав громадянин ОСОБА_16 чи ОСОБА_11 . З ними були представника ТРО міста, які повідомили, що у цій квартирі постійно знаходиться громадянин ОСОБА_12 , якого вони знали як проблемну людину, з яким під час його перебування у стані алкогольного сп`яніння виникають постійні проблеми. Також, вони закцентували, що даний громадянин міг бути причетний до цієї події. Громадянин ОСОБА_11 чи Ким сказав, що ОСОБА_12 немає вдома, проте сказав, що якщо йому не вірять, то вони можуть зайти та перевірити. Зайшовши до квартири вони побачили, що в квартирі знаходиться громадянин ОСОБА_12 . На запитання, щодо відомих їм обставин ОСОБА_12 та його товариш сказали, що нічого не чули та нікого не бачили. Потім під час бесіди з ОСОБА_12 вони побачили плями бурого кольору на його взутті та одязі, а саме на військовій форми кольору олива, близької до кольору форми Національної гвардії України, плями крові були на берцях та на штанах нижче коліна. ОСОБА_12 не міг пояснити звідки ці плями крові, та потім почав змінювати свої покази та повідомив що бачив цю жінку та намагався підняти її та надати допомогу під час чого і забруднився. Після чого було вирішено доставити його до Київського відділу поліції для з`ясування обставин.

-показаннями свідка ОСОБА_17 який будучі в залі судового засідання надав свідчення, відповідно до яких з ОСОБА_4 познайомився на початку війни в 2022 році, та перебуває з ним у дружніх стосунках. ОСОБА_17 проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з двоюрідним братом ОСОБА_18 , який є інвалідом першої групи, та фактично не може здійснювати будь-які дії руками та не може ходити (тільки повзати). ОСОБА_17 перед війною приїхав до нього та запропонував переїхати на Закарпаття, у зв`язку з тим, що скоро буде війна. Проте брат не захотів переїжджати, через бабусю. Бабуся не було його родичкою, а була мамою його знайомого. Свідок не знає як її звуть, проте вказує, що це була бабуся віком близько 80 років, яка основному сиділа та проживала у ОСОБА_7 у кімнаті. В момент коли свідок приїхав до брата, вона вже там проживала. Обвинуваченого він знає через, те, що на вул. Мироносицькій, 57 був блокпост ТРО, де також був ОСОБА_12 . І той після зміни, практично кожного дня, часто заходив до нього попити чай. 04.04.2022 ввечері він з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 трохи випили горілки у зв`язку тим, що він дізнався про смерть двоюрідного брата. У бабусі з ОСОБА_7 ввечері виник конфлікт, в ході якого вона не давала йому дивитись телевізор та забрала від нього пульт. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не ходить, він не міг цьому ніяк зарадити. Проте якимось чином доповз до телевізора та відірвав від нього дроти, щоб ні він, ні вона не могли його дивитись. Потім бабуся взяла телефон та подзвонила якійсь жінці, та в ході розмови бабуся повідомила жінці, що її син загинув на війні. Наступного ранку виявилось, що у ОСОБА_7 зник повербанк, який в подальшому виявили у бабусі. Після чого ОСОБА_19 забрав силою у неї цей повербанк. В ході конфлікту свідок чув, що бабуся кричала «Ваня вбивають». Він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_7 допили горілку. Він пішов за гуманітарною допомогою, окрім них у квартирі нікого не було, проте коли повернувся, приблизно через дві години, біля під`їзду стояла швидка допомога, ТРО та міліція. У кареті швидкої лежала бабуся, на обличчі якої була кров та забої. Його відразу спитали де ОСОБА_12 , проте він не знав його прізвища, і сказав, що зараз подивиться. В під`їзді були сліди крові. Двері до квартири йому відкрив ОСОБА_12 . Разом з ним до квартири зайшов командир ТРО та поліція. ОСОБА_12 був одягнутий у військову форму та берци. Поваляєва і його повезли до райвідділу поліції. ОСОБА_12 запитав в нього, як там його собака, на що він повідомив, що її забрали до притулку. У ОСОБА_12 з бабусею не було ніяких відносин, тільки цього вечора ОСОБА_12 вскипів у зв`язку з тим, що вона сказала, що її син загинув на війні та через ОСОБА_7 , який пожалівся, що вона забрала його повербанк.

--показаннями свідка ОСОБА_21 , який в суді пояснив, що працює на посаді оперуповноваженого ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та йому було доручено опитати потерпілу, як звати не пам`ятає, якій 05.04.2022 були нанесені тілесні ушкодження. Приїхавши до лікарні у приймальному відділенні в кабінеті політравми він побачив лежачу на візку бабусю, у якої була перемотана бинтом голова, та яка перебувала майже у неконтактному стані, поруч з нею перебував медичний працівник. На питання вона відповідала не конкретно, писати вона самостійно не могла. Крім того, на питання, «що сталось?», вона відповіла: «побив», на питання «хто саме?», вона відповіла « ОСОБА_19 ». Після чого її відвезли з приймального відділення, у зв`язку з чим він не зміг опитати її письмово. Потім в нього не було можливості спілкуватись з нею, у зв`язку з тим, що вона в той же день померла. З метою встановлення особи на ім`я ОСОБА_19 , ним було здійснено виїзд на місце, та була встановлена камера відеоспостереження під`їзду, доступ до якої був у представника ОСОБА_13 , який за допомогою мобільного додатку зробив копію та надав її, та яку в подальшому долучено до матеріалів справи. Будь-якої можливості зробити запит з метою отримання вказаного відеозапису не було, у зв`язку з активними бойовими діями та тим, що військові не представлялись та навіть не називали своє ім`я. Окрім цього, за місцем мешкання бабусі ним було встановлено особу з інвалідністю, даних якої він не пам`ятає і встановлено особу ОСОБА_22 , це був ОСОБА_12 .

-Протоколом огляду від 15.04.2022 з фототаблицею, в ході якого оглянуто:штани чоловічі, військового стилю, темно зеленого кольору, з кишенями, без позначень, на правій штанині в нижній частині маються плями речовини бурого кольору, внизу штанина має пошкодження у вигляді розрізів; взуття чоловіче (берци) розмір 43, темного кольору (темно-коричневого), на зовнішній стороні наявні сліди речовини бурого кольору.

-Протоколом огляду від 25.04.2022, в ході якого слідчим оглянуто: Диск DVD-R, при відкритті якого виявлено один відеозапис з назвою «відео». Файл має звук. В верхній правій частині мається позначення дати та часу (дата 05.04.2022 час 15:00) відеозапис тривалістю 09 хвилин 30 секунд. В ході огляду видно місцевість, проїзджу частину дороги поміж домами №54 та 57 за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька та тротуар біля вказаних будинків. Відеозапис містить звук. На 38й секунді відеозапису, на тротуарі біля входу до під`їзду будинку АДРЕСА_4 особа викидає на землю предмет, схожий на елемент одягу. На 02 хв. 13 сек. відеозапису чутно звуки, схожі на жіночий крик. На 03 хв. 16 сек.відеозапису з`являється особа, вдягнута в військовий одяг, темно-зеленого кольору, особа за зовнішніми ознаками статури та обличчя схожа на ОСОБА_4 . Даний чоловік витягує на землю особу, ідентифіковано як ОСОБА_6 03 хв. 18 сек. даний чоловік зникає з камер. На вказаний момент на голові ОСОБА_23 видно сліди речовини червоного кольору. ОСОБА_6 у свідомості рухає головою та промовляє «Пожалуйста. Мне плохо». Крім того на фоні чутно звуки биття металу. На 04 хв. 42 сек. з`являється вищевказаний чоловік, який тримає в лівій руці предмет, схожий на білий пакет, а в правій руці предмет продовгуватої форми. Вказаний пакет він кидає в ОСОБА_6 та бере в ліку руку предмет продовгуватої форми. Після чого нихиляється до ОСОБА_6 , нерозбірливо щось промовляє та наносить удар вказаним предметом по голові. Далі знову зникає. ОСОБА_6 рухає головою та руками. На 06 хв. 56 сек. Чоловік знову з`являється з предметом в руках, схожим на білий мішок. Він підходить до жінки, становиться біля неї. ОСОБА_6 промовляє до нього декілька разів «Пожалуйста. Мне плохо». На що даний чоловік говорить: «ты думаешь два года жила на халяву» далі слова нерозбірливо. Після чого він плюнув на жінку та зникає. На протязі відеозапису будь-які інші сторонні особи відсутні. Крім того, на відео постійно слідує собака коричнево-чорного кольору.

- Оглядом вказаного DVD-R диску в судовому засіданні за участі всіх учасників , під час якого досліджено відеозапис, який міститься на вказаному диску, зміст якого відповідає відомостям, які зазначені в протоколі огляду. Згідно постанови слідчого від 25.04.2022 року даний диск визнаний речовим доказом.

-даними у висновку судово-імунологічної експертизи №14/1710-Дм/22 від 27.06.2022, за яким на черевиках (об`єкти №1-13), вилучених у ОСОБА_4 в ході огляду місця події, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином. можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та походження її від потерпілої ОСОБА_6 не виключається.

- даними у висновку судово-імунологічної експертизи №14/1711-Дм/22 від 21.06.2022, за яким на брюках (об`єкти №1-4), вилучених у ОСОБА_4 в ході огляду місця події, знайдена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та походження її від потерпілої не виключається.

- даними, що містяться у карті виїзду бригади екстреної медичної допомоги 05.04.2022 року о 15-42 год. за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 54 до ОСОБА_6 , 1941 р.н. та диску запису виклику перехожих. З карти вбачаються відомості щодо наявних тілесних ушкоджень, з зазначенням пояснень перехожих, які виявили дану жінку на вулиці побиту, з травмами, у крові. На запитання що сталося, жінка повідомила, що травми отримала внаслідок побиття. Згідно постанови слідчого від 10.05.2022 року диск з відеозаписом виклику медиків визнано речовим доказом.

Всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові та речові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості зазначених у вироку суду доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв*язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приведені докази під час судового розгляду, аналіз свідчень всіх допитаних свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати доведеними покази свідків щодо обставин подій, які інкриміновані обвинуваченому стосовно вчинення ним дій щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, які в подальшому спричинили її смерть, оскільки вони є взаємоузгодженими між собою та не суперечать іншим доказам у справі, в тому числі і спосіб нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, їх кількість, наявність неприязнених відносин між обвинуваченим та потерпілою на грунті відносин між іншими проживаючими в квартирі, поведінка обвинуваченого під час та після скоєного, в тому числі і на вулиці, свідчать про умисний характер дій ОСОБА_4 , що також не суперечить даним в частині механізму утворення, часу та способу спричинення встановлених у померлої тілесних ушкоджень, з даними по подіях, що інкриміновані обвинуваченому.

Суд вважає, що обвинувачений реалізовував злочинний умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, враховуючи в тому числі і її вік, її прохання про припинення побиття та надання їй допомоги, залишення її на вулиці, і всі ці обставини та дії обвинуваченого в подальшому спричинили її смерть, при цьому обвинувачений об*єктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості своїх дій та розумів їх.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення - злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, оскільки досліджені дані про обставини подій, і дії обвинуваченого взаємно узгоджуються між собою та не спростовані стороною захисту.

Також, будь-якими належними та допустимими доказами під час судового розгляду не підтверджено, що до вчинених дій 05.04.2022 року та наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 причетна будь-яка інша особа.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст.121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Судом надана оцінка всіх доводів, в тому числі і обвинуваченого щодо заперечення вчиненого ним та його поясненнями, що він не пам*ятає точні обставини подій, та суд зазначає, що провина обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а заперечення своєї провини ОСОБА_4 суд розцінює як лінію захисту від обвинувачення, та суд зазначає, що за показаннями обвинуваченого в суді він на запитання прокурора по відношенню до потерпілої пояснював, що не пам*ятає, а на інші запитання щодо речей, собаки, інших мешканців, сварок, які відбувалися відповідав точно та послідовно.

Інших передбачених клопотань відповідно до вимог КПК України щодо підтвердження будь-яких інших версій обвинуваченого на підтвердження його позиції до суду від захисту заявлено не було.

Також, обвинуваченим та його захисником не були спростовані належними та допустимим доказами висновки експертиз щодо наявності на одязі обвинуваченого слідів крові потерпілої, а суд враховує ці докази в сукупності з іншими дослідженими доказами, що свідчать про причетність до вчиненого (спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, що спричинили її смерть) саме обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, судом надана оцінка і показанням свідка ОСОБА_21 , що пояснив при допиті, що потерпіла ОСОБА_6 в лікарні говорила, що її побив ОСОБА_19 , і сумнівів не довіряти даним показанням у суду немає, а захистом не спростовані дані показання належними та допустимим доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність пояснень обвинуваченого дослідженим в судовому засіданні доказам, що свідчать про його провину у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв*язку між діями ОСОБА_4 та наслідками, що сталися у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілої, що спричинило смерть.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 №2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» однієї з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3, 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання вимог кримінального-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів. У справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дії обвинуваченого під час вчинення злочину та після, особу обвинуваченого, його вік, спосіб його життя, те, що він є учасником бойових дій, ті обставини, що події відбувались у період воєнного часу, відсутність обставин, що пом*якшують та наявність таких, обтяжують, позицію обвинуваченого до вчиненого.

За даними по особі обвинуваченого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, за даними досудового розслідування на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0003634 від 13.09.2019 року.

ОСОБА_4 на обліках у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта №93 від 21.08.2023 року ОСОБА_4 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно виписного епікризу за 2020 рік КТР «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_4 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Також, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що той розлучений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, проживає та зареєстрований в м. Харкові, є учасником бойових дій згідно посвідчення, виданого 19.04.2018 року.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає, оскільки щирого каяття судом під час розгляду справи не встановлено.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 заперечував обставини подій, що сталися з його провини, не надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, не висловлював жаль з приводу скоєного. В судовому засіданні обвинувачений висловлював єдине бажання це піти воювати.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Беручи до уваги вищенаведене, при обранні міри покарання обвинуваченому суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий злочин, враховує всі наявні дані по особі обвинуваченого, наведені вище та дані щодо померлої, дії обвинуваченого та його стан під час вчинення кримінального правопорушення та після, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність таких, що обтяжують, і вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, враховуючі всі дані по його особистості та стан його здоров*я, та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст.100 КПК України. Витрат по справі немає, цивільний позов не заявлено.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі запобіжні заходи.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризиків - приховування обвинуваченого від суду, вчинення нового злочину, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, задля забезпечення виконання вироку, за клопотанням прокурора, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку 28.11.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув*язнення (тримання під вартою) з 12.04.2022 року по 28.11.2023 року, із розрахунку день за день.

Продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази (диски з відеозаписом, аудіозаписом) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази (речі ОСОБА_4 штани, взуття (берци), які зберігаються в камері схову ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя - ОСОБА_1