Номер провадження: 11-сс/813/270/24
Справа № 947/1226/24, 1-кс/947/583/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.01.2024 про арешт майна в к/п № 0001194 від 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0001194, внесеного до ЄРДР 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та було накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 29.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в загальній сумі 23 900 долари США та 200 Євро; звіт результатів огляду ВЛК кандидатів до військової служби за контрактом у Збройних силах України на 1-му аркуші; висновок лікаря за підписом тво військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 на 1-му аркуші; список з надрукованим текстом кров та гепатит на 1-му аркуші; акт дослідження стану здоров`я на 1-му аркуші; направлення на проведення дослідження на наявність антитіл до ВІЛ HBS Ag-Q-HCV на 2-х аркушах; список працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам з ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області у 2022 році на 11-ти аркушах; список працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам Ізмаїльського РУ ГУ ДСНС України в Одеській області у 2022 році на 1-му аркуші; лист з ІНФОРМАЦІЯ_2 з додатком на 2-х аркушах № 84 від 13.05.2022; лист з ІНФОРМАЦІЯ_2 №У43/4116 від 11.06.2022 р. на 1-му аркуші; лист з ГУ ДСНС в Одеській області вх. №10/01-08-809; іменний список непридатних до військової служби зі зняттям з військового обліку на 1-му аркуші; список громадян, визнаних при призові весною (восени) 20___ року непридатності до військової служби на 1-му аркуші; аркуш паперу з надрукованим текстом «Особові справи призовників для обслуговування» рішення медичних комісій за списком на 1-му аркуші; справки-доклад о работе медицинской призывной комиссии на 2-х аркушах; аркуш паперу з надрукованим текстом «Непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку» на 2-х аркушах; бланк довідки щодо перебування на обліку в психоневрологічному, наркологічному, шкірно-венерологічному та тубдиспансерах на 1-му аркуші; жорсткий диск «WFSTERN Digital», S/N: WCCGY7YEZ14D та SSD карту марки «Kingston» з №W9DHAWZX32HVTZ;пусті бланки направлення на стаціонарне обстеження зі штампом ІНФОРМАЦІЯ_3 в кількості 28 штук із забороною права відчуження, розпорядження та користування майном

Обґрунтовуючи прийняте рішення про арешт майна, слідчий суддя вказував на те, що вилучені документи мають пряме відношення до предмету досудового розслідування та накладення арешт на них обумовлене необхідністю забезпечити їх збереження, водночас ОСОБА_10 не заперечувала, що зазначене майно належить їй. Що стосується накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що вони містять ознаки доходів, які були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а необхідність накладення арешту на жорсткий диск зумовлена необхідністю проведення експертних досліджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою представник ОСОБА_11 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою з огляду на таке:

- досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України причетна група із невстановленої кількості осіб, до складу якої імовірно входить ОСОБА_10 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено майно, серед якого грошові кошти, які належать матері ОСОБА_10 ОСОБА_11 , які були отримані після продажу будинку у м. Ізмаїл та з накопичень пенсійних виплат. Копія договору купівлі-продажу будинку, копія банківської виписки з рахунку ОСОБА_11 та копія договору оренди квартири, де на теперішній час проживає ОСОБА_10 були надані у судовому засіданні;

- орган досудового розслідування двічі звертався до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та воно було двічі повернуте для усунення недоліків у зв`язку із відсутністю відповідного обґрунтування належності майна зазначені особі. За версією досудового слідства саме ОСОБА_10 імовірно причетна до вчинення кримінальних правопорушень. Водночас, власник грошових коштів ОСОБА_11 не має жодного процесуального статусу у вказаному к/п, за версією слідства не входить до групи осіб, які імовірно вчинили злочин не моє жодного відношення до можливої незаконної діяльності вказаної групи;

- вилучені грошові кошти жодним чином не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки матеріали провадження не містить доказів того, що вони є предметом злочин або мають інші ознаки речових доказів;

- накладення арешту на грошові кошти порушують право ОСОБА_11 на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження її права власності;

- та обставина, що в будинку, у якому проводився обшук знаходилися деякі речі ОСОБА_10 , яка є донькою ОСОБА_11 , сама по собі не свідчить про зв`язок вилучених грошових коштів із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- клопотання про арешт майна було подано із порушенням процесуальних строків. Так, обшук був проведений 29.11.2023. Ухвалою слідчого судді від 05.12.2023 клопотання прокурора було повернуто із встановленням 72 годинного строку для усунення недоліків. У подальшому, 25.12.2023 слідчим суддею було повторно повернуто клопотання прокурору із встановленням 72 годинного строку для усунення недоліків, яка була отримана прокурором 08.01.2024. В той же час КПК України не передбачено повторне повернення клопотання для усунення недоліків. Окрім того, діючим КПК України прямо не передбачено, що початок перебігу 72-годинного строку пов`язане із отриманням прокурором ухвали слідчого судді. На переконання апелянта усунення недоліків та повторна подача клопотання мають відбутися протягом 72 год. з моменту постановлення ухвали. Про це свідчить також і та обставина, що в резолютивних частинах ухвал від 05.12.2023 та від 25.12.2023 не міститься вказівки про те, що такі ухвали слід виконати з моменту отримання копії.

За таких обставин, представник власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.01.2024 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання, в частині накладення арешту на грошові кошти.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Так, як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, СУ ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування у к/п № 0001194 від 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР послугувала інформація 2 управління ГУ ВБ СБ України про особу, яка в умовах правового режиму «Воєнний стан» вчиняє дії, спрямовані на усунення перешкод в перетині державного кордону України особам мобілізаційного віку, які в подальшому перетинають державний кордон України згідно «Правил перетинання державного кордону України», затверджених ПКМ України № 57 від 27.01.1995, з корисливих мотивів.

Проведеним комплексом оперативно-розшукових заходів, слідчих дій та негласних слідчих (розшукових) дій, достеменно встановлено що на території Одеської обл. діє група осіб, яка здійснює пошук чоловіків віком від 18 до 60 років, які намагаються ухилитись від призову та яким необхідно перетнути державний кордон України, проте на даний час законним шляхом цього зробити не можуть, у зв`язку із введенням в Україні правового режиму воєнного стану. В ході спілкування з такими особами учасники групи пропонують надати допомогу у незаконному перетині державного кордону України за грошову винагороду у розмірі 6000 доларів США, шляхом виготовлення для таких осіб завідомо неправдивих висновків військово-лікарської комісії, на підставі яких особа звільняється від військової служби та може безперешкодно перетнути державний кордон України. Після отримання згоди від зацікавленої в перетині державного кордону особи на надання такої допомоги, учасники групи вказують час та місце передачі грошових коштів. Через деякий час після отримання коштів від зацікавлених осіб, учасники групи вказують місце, дату та час, де така особа може отримати придбаний нею висновок військово-лікарської комісії.

Досудовим розслідуванням встановлені особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем розташування якого, за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 29.11.2023 був проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено зазначені вище речі, які згодом, визнані речовими доказами в рамках даного к/п.

Завданням такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідча визначила запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення майна.

Метою арешту було визначено збереження речових доказів, окрім того речові докази можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Приписами до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В той же час, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи представника власника майна відносно того, що власник грошових коштів ОСОБА_11 не має жодного процесуального статусу у вказаному к/п, із матеріалів провадження не вбачається відомостей, які би свідчили про те, що вона входить до групи осіб, які імовірно вчинили злочин.

Колегія суддів також приймає до уваги ту обставину, що в матеріалах справи містяться копії документів, зокрема купівлі-продажу будинку, банківської виписки з рахунку ОСОБА_11 та договору оренди квартири, де на теперішній час проживає ОСОБА_10 , які підтверджують походження коштів ( а.п. 119-127).

Апеляційний суд також зауважує, що відповідно до ч. 10 ст. 172 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія судді приймає до уваги ту обставину, що вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами, в той же час, наявність самої лише постанови про визнання майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту та для висновку про їх відповідність критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Насамкінець, у судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 повідомила, що в ході проведення досудового розслідування не було встановлено доказів того, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_11 грошові кошти мають безпосереднє відношення до вказаного провадження, зокрема були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки накладення арешту належні ОСОБА_11 грошові кошти не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Водночас, у рішенні «Проніна проти України» ЄСПЛ зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

За таких обставин, враховуючи той факт, що апеляційний суд не вбачає необхідності у подальшому арешті грошових коштів, колегія суддів вважає за можливе не надавати оцінку доводам апеляційної скарги щодо правил розрахунку строків звернення із клопотанням про арешт майна після усунення недоліків клопотання.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_11 , підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді від 15.01.2024 скасуванню, в частині накладення арешту на грошові кошти із постановленням в цій частині нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532, КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , в інтересах власника майна ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.01.2024 про арешт майна, яке виявлено та вилучено 29.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в к/п № 0001194 від 06.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скасувати, в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 23 900 долари США та 200 Євро, які належать ОСОБА_11 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 23 900 долари США та 200 Євро, які належать ОСОБА_11 та були вилучені 29.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4