Справа № 201/6043/20
Провадження № 1-кп/201/394/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001234 від 12.06.2020 року, та у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №001793 від 21.10.2020 року, які об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи 201/6043/20, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001234 від 12.06.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 75, 76 КПК України, визначено головуючого суддю ОСОБА_7

09.02.2021 обвинувальний акт повернуто прокурору.

З 25.06.2020 по 09.02.2021 проведено 5 судових засідань.

30.09.2021 ухвалу від 30.09.2021 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

20.10.2021 обвинувальний акт надійшов до суду і автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 75, 76 КПК України, визначено головуючого суддю ОСОБА_7

23.12.2020 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №001793 від 21.10.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 75, 76 КПК України, визначено головуючого суддю ОСОБА_8

З 23.12.2020 по 29.10.2021 проведено 10 судових засідань.

29.10.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №001793 від 21.10.2020 року, передано судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 , як такій, що вже здійснює судове провадження щодо ОСОБА_4 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001234 від 12.06.2020 року.

16.11.2021 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001234 від 12.06.2020 року, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №001793 від 21.10.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , суддею ОСОБА_7 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи 201/6043/20.

Після 16.11.2021 і до 18.11.2022 проведено 6 судових засідань.

18.11.2022 суддю ОСОБА_7 відведено від розгляду кримінального провадження.

22.11.2021 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю ОСОБА_8 .

З 22.11.2021 і до 18.01.2023 проведено 2 судових засідань.

18.01.2023 суддю ОСОБА_8 відведено від розгляду кримінального провадження.

20.01.2023 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю ОСОБА_1 .

Починаючи з 20.01.2023 по 19.10.2023 включно судом проведено 19 судових засідань, цивільний позов прийнятий до розгляду, допитаний обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 , досліджені матеріали кримінального провадження, чотири рази суд виносив ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , одночасно тричі про накладання грошового стягнення за неявку у судове засідання без поважних причин.

19.10.2023 у судовому засіданні захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, пояснивши, що події кримінальних правопорушень, які кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, відбулися з 12.05.2020 по 11.10.2020 року, тобто на даний час минуло більше 3-х років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпіла проти задоволення клопотання заперечила.

Заслухавши думку учасників, дослідивши подане клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Нормами ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

ОСОБА_4 обвинувачується за ст. 126-1 КК України, тобто у домашньому насильстві, яке в силу ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до обвинувальних актів, які об`єднані в одне провадження, інкриміновані ОСОБА_4 дії вчинено у період часу з 12.05.2020 по 11.10.2020 року.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено позбавлення волі до двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що протягом всього часу строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, тобто відсутні обставини, що переривають чи зупиняють перебіг строків давності, які встановлені ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України.

Отже, вищенаведені обставини свідчать, що станом на 19.10.2023 сплинув трирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок: "за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України".

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у справі № 455/229/17 від 11.11.2020 року, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 372 КПК України, суд не повинен встановлювати обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України суд має розглянути вищезазначене клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, встановлені під час кримінального провадження та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347, 363 КПК України.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в ухвалах Верховного суду від 04 березня 2021 року справі 742/3594/14, від 24 лютого 2020 року справі 466/5490/17, від 12 листопада 2019 року справі 566/554/16-к та від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).

Вказане роз`яснено у судовому засіданні ОСОБА_4 , який не заперечував проти задоволення клопотання.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

У зв`язку з цим суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Що стосується заявленого у даному кримінальному провадженні цивільного позову, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 року (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

З огляду на вищевказане, цивільний позов у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001234 від 12.06.2020 року, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №001793 від 21.10.2020 року, які об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи 201/6043/20, закрити на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1