У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.03.2024 включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід з визначенням мінімального розміру застави.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 березня 2024 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, судом безпідставно, в порушення вимог ст. 183 КПК України, не було визначено розміру застави при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, захисник зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні дев`ятимісячну дитину, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, що не було враховано слідчим суддею.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000063 щодо ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що 06.01.2024, в період часу з 03:10 по 03:30 годину, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, будучи раніше судимим за вчинення умисних, майнових злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та, перебуваючи поблизу приміщення ТОВ «ТРАШ», яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині «Продукти-83», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення ТОВ «ТРАШ», звідки здійснив крадіжку конструктивних частин касових апаратів у кількості 2 штуки в яких містились грошові кошти на загальну суму 1000 гривень. Після цього, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, в результаті своїх умисних, протиправних дій, заподіяв магазину «Продукти-83» ТОВ «ТРАШ» матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Крім того, 11.01.2024, в період часу з 02:00 по 02:30 годину, ОСОБА_6 перебуваючи поблизу приміщення ТОВ «СЕТУС», яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до приміщення ТОВ «СЕТУС», здійснив крадіжку конструктивних частин касового апарату в якому містились грошові кошти у сумі 700 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, в результаті своїх умисних, протиправних дій, заподіяв магазину «Істанта» ТОВ «СЕТУС» матеріальний збиток на загальну суму 700 гривень.

12.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12.01.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

14.01.2024 ОСОБА_6 звільнено.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що у провадженні слідчого відділу Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000063 щодо ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Зауважено, що 12.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12.01.2024 р. ОСОБА_6 було затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, а 14.01.2024 ОСОБА_6 було звільнено.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2021, протоколом допиту представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_8 від 07.01.2024; протоколом огляду місця подій від 06.01.2024, постановою про зняття інформації з технічних приладів та технічних засобів, протоколом про зняття інформації з технічних приладів та технічних засобів, протокол огляду відеозапису з камери відеоспостереження від 11.01.2024, протоколом обшуку від 11.01.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.01.2021, протоколом допиту представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_9 від 11.01.2024, протоколом огляду місця подій від 11.01.2024, постановою про зняття інформації з технічних приладів та технічних засобів, протоколом про зняття інформації з технічних приладів та технічних засобів, протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження від 12.01.2024 року та інш. доказами.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності такого ризику, як ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, досудове розслідування не завершено, а отже, підозрюваний ОСОБА_6 може штучно затягувати проведення досудового розслідування.

Окрім того, існує і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, з огляду на те що, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також, що 31.08.2018 до Херсонського міського суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України; 24.02.2023 до Малиновського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, підозрюваний наразі не має офіційних джерел доходу, що в сукупності свідчить про наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, під час постановлення рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, слідчим суддею в порушення вимог ч.3, ч.4 ст. 183 КПК України не визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 були відсутні підстави та обставини, передбачені ч.4 ст. 183 КПК України, з врахуванням яких, слідчий суддя мав право не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і лише у виключних випадках застава може бути визначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Врахувавши всі обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, цивільну дружину та неповнолітню дитину, його майновий стан та наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є обґрунтованими та доведеними, колегія суддів вважає необхідним визначити підозрюваному заставу в межах передбачених ч. 2 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які вплинули на правильність та законність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2024 року, щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Вразі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі міста Миколаєва Миколаївської області; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; у разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання до органу досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 12.03.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: