КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/58/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 359/2237/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10.03.2023 року задоволено клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.03.2023 року та накладено арешт на вилучене в ході огляду майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 ; надувний гумовий човен зеленого кольору на якому закріплено два весла; автомобіль типу легковий седан - марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; мішки у кількості вісім штук, в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки; дві ганчірки зеленого кольору в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки, та накладено арешт на рибу у кількості 99 (дев`яносто дев`ять) штук, серед якої наявні такі види: Щука у кількості 19 (дев`ятнадцять) штук; Лин у кількості 2 (дві) штуки; Карась у кількості 1 (одна) штука; Окунь у кількості 29 (двадцять дев`ять) штук; Краснопір у кількості 46 (сорок шість) штук; Лящ у кількості 2 (дві) штуки.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах власника майна ОСОБА_6 , в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10.03.2023 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Щодо строків на апеляційне оскарження представник зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали власник майна дізнався від слідчого, копію ухвали слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10.03.2023 року отримав лише 17.10.2023 року, про що міститься розписка в матеріалах справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником власника майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10.03.2023 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 07 березня 2023 року працівниками Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області під час відпрацювання ввіреної їм території за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено особу, яка займається незаконним промислом риби.

07 березня 2023 року в ході проведення огляду автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_1 ;

- посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 ;

- надувний гумовий човен зеленого кольору на якому закріплено два весла;

- автомобіль типу легковий седан - марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

- мішки у кількості вісім штук, в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки;

- дві ганчірки зеленого кольору в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки.

Окрім цього в ході огляду автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 вилучено рибу у кількості 99 (дев`яносто дев`ять) штук, серед якої наявні такі види риби:

- Щука у кількості 19 (дев`ятнадцять) штук;

- Лин у кількості 2 (дві) штуки;

- Карась у кількості 1 (одна) штука;

- Окунь у кількості 29 (двадцять дев`ять) штук;

- Краснопір у кількості 46 (сорок шість) штук;

- Лящ у кількості 2 (дві) штуки.

Крім цього, 08 березня 2023 року допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який є головним державним інспектором Рибоохоронного патруля. Також, ОСОБА_9 пояснив, що 07.03.2023 він перебував в рибоохоронному патрулі в с. Кийлів, Бориспільського р-ну, Київської обл. Близько 12 години йому зателефонували співробітники поліції та повідомили, що було зупинено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2103», на якому був закріплений човен, а в салоні знаходились мішки з сітками. Також, ОСОБА_9 повідомив, що йому стало відомо, про те, що автомобілем керував ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_9 виїхав на місце, де було зупинено зазначений автомобіль. Приїхавши на місце, ОСОБА_9 був залучений до проведення слідчих дій, в ході яких в салоні були виявлені мішки з сіткою, а в багажнику автомобіля була виявлена риба.

Цього ж дня, постановою дізнавача вилучені предмети та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

08.03.2023 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Бориспільського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.03.2023 року, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 ; надувний гумовий човен зеленого кольору на якому закріплено два весла; автомобіль типу легковий седан - марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; мішки у кількості вісім штук, в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки; дві ганчірки зеленого кольору в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки, та накладено арешт на рибу у кількості 99 (дев`яносто дев`ять) штук, серед якої наявні такі види: Щука у кількості 19 (дев`ятнадцять) штук; Лин у кількості 2 (дві) штуки; Карась у кількості 1 (одна) штука; Окунь у кількості 29 (двадцять дев`ять) штук; Краснопір у кількості 46 (сорок шість) штук; Лящ у кількості 2 (дві) штуки.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10.03.2023 року задоволено клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.03.2023 року та накладено арешт на вилучене в ході огляду майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 ; надувний гумовий човен зеленого кольору на якому закріплено два весла; автомобіль типу легковий седан - марки «ВАЗ» моделі «2103» оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; мішки у кількості вісім штук, в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки; дві ганчірки зеленого кольору в середині яких знаходиться заборонене знаряддя для вилову водних біоресурсів (риби), а саме сітка з жилки, та накладено арешт на рибу у кількості 99 (дев`яносто дев`ять) штук, серед якої наявні такі види: Щука у кількості 19 (дев`ятнадцять) штук; Лин у кількості 2 (дві) штуки; Карась у кількості 1 (одна) штука; Окунь у кількості 29 (двадцять дев`ять) штук; Краснопір у кількості 46 (сорок шість) штук; Лящ у кількості 2 (дві) штуки.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується частково з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вищевказане майно в рамках досудового розслідування може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання представника на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно на яке накладено арешт в даному кримінальному проваджені відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею у постановленій ухвалі накладено арешт на посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , однак питання тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом вирішується виключно в порядку ст. 148 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 148 КПК України тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом може бути здійснене на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців. Тимчасово вилученими можуть бути документи, які посвідчують користування таким спеціальним правом:

1) право керування транспортним засобом або судном;

2) право полювання;

3) право на здійснення підприємницької діяльності;

4) право на володіння та носіння зброї.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського районного суду Київської області від 10 березня 2023 року, в частині задоволення клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.03.2023 року, а саме: посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про накладення арешту на вилучене в ході огляду майно, а саме: посвідчення водія серія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4