В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/65/24

Провадження № 1-кп/439/69/24

30 січня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження - 0000301, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2023року,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Монастирок Бродівського району (на даний час - Золочівський район) Львівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працює, особа без інвалідності, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб або осіб похилого віку чи осіб з інвалідністю, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 239-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 самовільно побудував споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці, що відноситься до земель зони санітарної охорони, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку, що відноситься до земель в охоронній зоні, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_3 незаконно заволодів поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239-2 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

У період часу впродовж серпня 2023 року по 22 вересня 2023 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці в зоні санітарної охорони, діючи всупереч вимогам статей 113, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також статей 60, 61 Земельного Кодексу України, в порушення ст.1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, в порушення ст.ст.87,88,89 Водного кодексу України, відповідно до прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, самовільно зайняв земельну ділянку у водоохоронній зоні та прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Стир поза межами села Монастирок Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області, яка розташована поруч із земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером :11:001:0002 (межуючи із південно-західної сторони водного об`єкту), побудувавши споруду, без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, виготовлену з дерев`яних колод та бетонних конструкцій розміром 450 см. х 130 см., на прибережних захисних смугах упоперек русла річки Стир, чим порушив вимоги статей 60, 61 Земельного кодексу України, ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України щодо обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річки Стир.

Крім того, у період часу з початку вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 , діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують порядок набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи користування земельної ділянки, а також всупереч вимогам ст.ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, маючи умисел на зайняття земельної ділянки у водоохоронній зоні, а саме прибережної захисної смуги земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером :11:001:0002, розташованої поза межами села Монастирок Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області, за допомогою гусеничного трактора марки «ДТ-75» та гусеничного екскаватора марки «Е-311», шляхом складування верхнього шару ґрунту, самовільно зайняв частину прибережної водоохоронної захисної смуги земельної ділянки загальною площею 0,2229 га, внаслідок чого порушено вимоги земельного законодавства, що суперечить інтересам та майновим правам держави в особі Бродівської міської ради Львівської області.

Продовжуючи свій злочинний умисел на самовільне зайняття земельних ділянок в охоронній зоні, ОСОБА_3 , у порушення вимог п. 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №209 від 04.03.1997 (із змінами та доповненнями), якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простов, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 2 метри - до 0,4 кВ, у період часу з початку вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року, шляхом облаштування водного об`єкту (ставка), розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0002, за допомогою гусеничного трактора марки «ДТ-75» та гусеничного екскаватора марки «Е-311», шляхом складування верхнього шару ґрунту, самовільно зайняв частину земельної ділянки площею 0,0776 га, з кадастровим номером :11:002:0006, за межами села Монастирок Золочівського району Львівської області, уздовж ліній електропередач ЛЕП №2 (класу напруги 0,4 кВ) від КТП-212, в межах 2-метрової охоронної зони по обидві сторони від вказаної лінії електропередач, яка належить приватному акціонерному товариству «Львівобленерго».

Крім того, в період часу в кінці вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 , знаходячись на земельній ділянці водного фонду за кадастровим номером :11:001:0002 розташованої поза межами села Монастирок Бродівської територіальної громади Золочівського району Львівської області, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст. 60, 61, 168 Земельного кодексу України, ст. ст. 86, 88, 89 Водного кодексу України, незаконно без отримання від спеціально уповноваженого органу влади відповідних дозвільних документів та проектів, із використанням гусеничного екскаватора марки «Е311», заволодів поверхневим (ґрунтовим) шаром ґрунту земель водного фонду в особливо великих розмірах загальним об`ємом 119,4 м3, який використав шляхом складування його на земельні ділянки з кадастровими номерами :11:001:0002 та :11:002:0006.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що він встановив на руслі річки греблю із бетонних плит та дерев`яних блоків, для того щоб відвести воду із річки у ставок. Також, він маючи у своєму розпорядженні техніку почистив ставок, вибравши із нього землю та перемістивши її на сусідні земельні ділянки. Щодо вчиненого щиро шкодує та кається. В той час він не знав, що вчиняє правопорушення. Зазначив, що повністю відшкодував заподіяну кримінальними правопорушеннями шкоду.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. Проти цього учасники судового провадження будь-яких заперечень не висловили. При цьому судом з?ясовано в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також у добровільності їхньої позиції. Судом роз?яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 197-1 КК України, оскільки він самовільно побудував споруду на самовільно зайнятій земельній ділянці, що відноситься до земель зони санітарної охорони.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, оскільки він самовільно зайняв земельну ділянку, що відноситься до земель в охоронній зоні, тобто вчинив кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 незаконно заволодів поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239-2 КК України.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну кримінальними правопорушеннями шкоду.

Вказані обставини визнаються судом як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, немає.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому за вчинений злочин, суд, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, враховуючи особу обвинуваченого, позитивну характеристику, враховуючи, що ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, враховуючи тяжкість вчиненого, суд приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання: в межах санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді обмеженні волі, в межах санкції ч. 4 ст. 197-1 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 239-2 КК України у виді обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного основного покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 239-2 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 197-1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 197-1 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 239-2 КК України - у виді 1 (одного) року обмеженні волі із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зняттям поверхневого (ґрунтового) шару землі на строк один рік.

На підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 (одного) року позбавлення волі із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зняттям поверхневого (ґрунтового) шару землі на строк один рік.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1