ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/208/24 Справа № 711/7289/23 Категорія: ст.537,539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з

СІЗО м.Черкаси)

захисника ОСОБА_8

представника ДУ «Черкаський

слідчий ізолятор» ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з

СІЗО м.Черкаси)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його наступним. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 року він засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 16.05.2023, початок строку покарання розпочався 27.08.2020 р. і закінчується 27.09.2024 р. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі він характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи, не має дисциплінарних стягнень, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається. Просив звільнити його від відбуття призначеного покарання умовно-достроково.

28.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_7 хача і став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного йому вироком суду строку і до нього на даний час неможливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її необґрунтованою, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.11.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник ОСОБА_8 зазначив, що суд в своїй ухвалі вказав, що засуджений при відбуванні покарання у вигляді позбавлення волі не був офіційно працевлаштований на підприємстві УВП та не отримував заробітну плату, а тому жодних доказів, які б підтверджували той факт, що останній «сумлінно ставився до праці» - немає. Проте, не всі виправні колонії, а також слідчі ізолятори можуть забезпечити засуджених робочими місцями на підприємстві УВП, і при цьому потрібно враховувати, що на деяких виправних колоніях та слідчих ізоляторах взагалі відсутні підприємства. Зазначає, що відповідно до ст.118 КВК України працевлаштування засудженого на підприємстві УВП не може бути обов`язковою вимогою для доведення ним «сумлінного ставленням до праці».

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, зокрема, адвокат ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, перебуваючи в СІЗО м.Черкаси протягом трьох років характеризується позитивно, має три заохочення, не має стягнень, виявив бажання працювати і суд надав дозвіл на залучення його до праці; думку представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 , який погодився з апеляційною скаргою засудженого; думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали клопотання, особової справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. У мовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На переконання суду, «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Така поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності у поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 затриманий 27.08.2020 року згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно характеристики від 16.11.2023, затвердженої начальником ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_7 прибув в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 31.08.2020 року. Ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 27.06.2023 тимчасово залишений в ДУ «Черкаський СІЗО» для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. За час перебування в установі характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Мав 2 заохочення за зразкове виконання обов`язків чергового по камері, стягнень не мав. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені Законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує соціальні зв`язки з рідними телефонних дзвінків та отримання передач.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», те, що він має малолітню дитину, характеризується позитивно.

Разом із тим, суд першої інстанції розцінив відсутність стягнень у засудженого, як те, що засуджений став на шлях виправлення, але він має лише два заохочення за останні шість місяців, які винесені йому за виконання обов`язків чергового по камері, що прямо передбачено нормами ст. 107 КВК України.

Також районний суд в ухвалі зазначив, що факт підтримання рівних взаємовідносин з іншими засудженими, адекватність реагування на критику та дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом не є достатньою підставою для безумовного застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Крім того, із засудженим не проводилась соціально-виховна робота, участь в заходах якої враховується при визначенні ступеня його виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення засуджений не залучався до праці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сукупність встановлених даних свідчить, що засуджений хоча і став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного йому вироком суду строку, тому відсутні підстави для застосування інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, є необгрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище фактичними даними.

Доводи захисника про те, що засуджений приймав участь в роботах по благоустрою СІЗО та поліпшенню житлово-побутових умов засуджених не можуть слугувати підставою для визнання сумлінним його ставлення до праці, оскільки він офіційно до праці не залучався, трудові обов`язки на нього не покладались.

Твердження апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є необгрунтованою, є безпідставними, та в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і прийшов до висновку про те, що виконання засудженим своїх прямих обов`язків, позитивна характеристика та відсутність стягнень ще не підтверджує того, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.

Судовий розгляд зазначеного клопотання було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного рішення районного суду і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 листопада 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді