справа № 462/9456/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000975 від 07.10.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 07.10.2023 року приблизно о 14 год. 20 хв перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 7П, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, усвідомлюючи, що вчиняє кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, викрав велосипед марки «YAZOO», AS 91105464, синьо-білого кольору вартістю 3 700 грн. 00 коп., котрий перебував поряд із камерами зберігання особистих речей відвідувачів та належав ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 3 700 грн. 00 коп.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 3276-ІХ від 18.08.2023 року, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, зокрема: відповідно до характеристики ДОП СДОП ВП Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 01.11.2023 року вбачається, що останній в порушенні громадського порядку помічений не був, раніше притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності диспансері (а.с. матеріалів кримінального провадження 42), окрім цього, не перебуває на обліку у наркологічному диспансері (а.с. матеріалів кримінального провадження 38) та не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансерах (а.с. матеріалів кримінального провадження 40), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 932/7922/23 від 04.12.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку:

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у кримінальному провадженні становить 1 434 грн. 00 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема:

- 1 434 грн. 00 коп. витрат на проведення товарознавчої експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/20740-ТВ (а.с кримінального провадження 113).

Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/7802/23 від 09.10.2023 року (а.с кримінального провадження 54-55), № 462/7802/23 від 09.10.2023 року (а.с кримінального провадження 66) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити до вступу вироку у законну силу.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 932/7922/23 від 04.12.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.10.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити до вступу вироку у законну силу.

Відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2024 року ОСОБА_4 тимчасово залишається у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 1 434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп., за результатами проведення товарознавчої експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/20740-ТВ.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/7802/23 від 09.10.2023 року (а.с кримінального провадження 54-55), а саме: на мобільний телефон марки «NOMI», червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , котрий упаковано в білий паперовий конверт із нанесеними характеризуючими надписами та підписами учасників, велосипед марки «YAZOO», із рамою синь-білого кольору, стакан велосипеду синього кольору із відбитими квітками білого кольору, котрі були розміщені хаотично, на рамі із низу, де фіксуються педалі наявний серійний номер «AS 91105464», який опечатаний чорною ниткою, кінцівки якої зафіксовані биркою із нанесеними характеризуючими надписами, підписами учасників та повернути вказане майно законним власникам.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/7802/23 від 09.10.2023 року (а.с кримінального провадження 66), а саме: на чорну балонову куртку із емблемою на лівій стороні рукава «WEEKEND OFFENDER», чорні спортивні штани із емблемою в середині «ZARA», білі спортивні кросівки в сіточку та емблемою на язику «Adidas», які було вилучено у спец. пакет № PSP 4104493 та повернути вказане майно законним власникам.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- компакт-диск «DVD-R», 4,7 GB на якому знаходяться відеозаписи із боді камер працівників УПП у Львівській області за 07.10.2023 року (а.с. матеріалів кримінального провадження 104) залишити у матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 09.02.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: