Справа №710/51/24
Номер провадження 1-в/710/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника служби пробації - ОСОБА_3 ,

прокурора - начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Звенигородського районного сектора №5 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_5 засудженого 04.11.2022 Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

про скасування звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшло подання начальника Звенигородського районного сектора №5 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 під час іспитового строку притягувався чотири рази до адміністративної відповідальності, не з`являвся на реєстрацію та відносно нього внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст.186 КК України. У зв`язку з цим просив вирішити питання про скасування звільнення від призначеного судом покарання.

В судове засідання представник центру пробації з`явився, просив задовольнити подання з мотивів викладених у поданні.

Прокурор просив відмовити у задоволенні подання начальника Звенигородського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області відносно ОСОБА_5 , вказуючи про те, що ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №642 від 22.12.2023 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі параноїчної шизофренії з епізодичним перебігом, актуальними галюцинаторними, мачними розладами із стабільним психопатоподібним дефектом, та психічного розладу у формі легкої розумової відсталості - через що не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Потребує поміщення у спеціальний лікувальний заклад. Також повідомив, що ОСОБА_5 наразі перебуває у лікувальному закладі та щодо нього направлено до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Засуджений у суд не з`явився.

Дослідивши подання, а також особову справу, що надійшла з органу пробації, разом з поданням, відносно ОСОБА_5 суд приходить до висновків про необхідність відмови у задоволенні подання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За даними особової справи ОСОБА_5 , він вироком від 04.11.2022 Святошинського районного суду м. Києва засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та його зобов`язано періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

13.02.2023 засуджений був поставлений на облік до Звенигородського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, 13.02.2023 йому було роз`яснено порядок і умови виконання покарання з випробуванням, наслідки у випадку ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, встановлено дні явки на реєстрацію.

Засуджений протягом іспитового строку вчинив чотири адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною 1статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом т Законом України "Про пробацію".

В силу ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частин 1-3статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням вказано в статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, відповідно до ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення засудженого, звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, відповідно до ст. 84 КК України звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно достатей 92-95 цього Кодексу.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При оцінці причин невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, окрім наявності об`єктивних ознак їх невиконання, обов`язково також слід врахувати й суб`єктивне ставлення засудженого до їх виконання. Тільки психічно здорова людина свідомо обирає варіанти поведінки, здатна усвідомлювати те, що вона вчиняє, а тому може відповідати за свої діяння. Здатність же керувати своїми діями свідчить про можливість ставити перед собою певні завдання, цілі та, відповідно, вирішувати їх та досягати бажаного результату, проявляти свою волю в цьому напрямку або, навпаки, утриматися від необдуманих вчинків та спокус.

Сам факт скоєння адміністративних правопорушень, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

А враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 у період часу виконання покладених на нього судом обов`язків та на теперішній час, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №642 від 22.12.2023, страждав та страждає на хворобливий психічний розлад, тому за своїм психічним станом не був здатний та на теперішній час не зданий усвідомлювати свої дії та керувати ними, то невиконання покладених на нього судом обов`язків він допустив не свідомо. А несвідоме невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, безумовно, не може тягнути за собою наслідки, встановлені ч. 2ст. 78 КК.

Отже, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків, покладених судом, та умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що психічний стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 є об`єктивною обставиною, що фактично позбавляла його можливості належним чином виконувати, покладені на нього обов`язки.

За таких обставин подання органу пробації про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені подання начальника Звенигородського районного сектора №5 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1