Справа №534/332/24
Провадження №1-кс/534/79/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України про арешт майна,

встановив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просить накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0000098 від 04.02.2024, а саме: куртку чорного кольору «Columbia» розмір ХХЛ, штани чорного кольору «Adidas» розмір ХЛ, кофту зеленого кольору розмір ХЛ та взуття коричневого кольору 45 розміру - визначити місце зберігання речових доказів - камеру зберігання речових доказів відділу поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з метою права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована тим, що вказані речі мають значення речового доказу по кримінальному провадженню.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2024 року близько 03 год 00 хв ОСОБА_4 перебував поблизу 6 під`їзду будинку АДРЕСА_1 разом з раніше знайомим ОСОБА_5 . У цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стався конфлікт на грунті особистої неприязності у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 наніс один удар ножем в область грудної клітки зліва потерпілого ОСОБА_5 у результаті чого останній згідно довідки №104/01-12 від 07.02.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення грудної клітки зліва, лівобічного гемопневмотораксу.

За вищевказаним фактом, 09.02.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України тобто в умисному тяжкому тлесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні прокурор внесене клопотання було підтримано повністю.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти клопотання не заперечує.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з приєднаних до клопотання матеріалів, відділенням поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 14.02.2024 куртку чорного кольору «Columbia» розмір ХХЛ, штани чорного кольору «Adidas» розмір ХЛ, кофту зеленого кольору розмір ХЛ та взуття коричневого кольору 45 розміру було визнано та залучено до кримінального провадження в якості речового доказу з поміщенням до камери зберігання речових доказів.

Згідно із вимогами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна було подано слідчим наступного робочого дня, тобто з дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди ;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись ст.ст.98,170,171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024, а саме: куртку чорного кольору «Columbia» розмір ХХЛ, штани чорного кольору «Adidas» розмір ХЛ, кофту зеленого кольору розмір ХЛ та взуття коричневого кольору 45 розміру та визначити місце зберігання речових доказів - камеру зберігання речових доказів відділу поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з метою права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1