Пр-ня по справі № 1кп/521/2175/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

28 грудня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000643 від 21.09.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Батагай Республіка Саха (Якутія) Російська Федерація, громадянина Російської Федерації, не одруженого, який має неповну середню освіту, неофіційно працюючого на пункті прийому металу, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає в м. Одесі, однак адресу не пам`ятає, раніше не судимий, 25.06.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник-адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 20 вересня 2023 року приблизно о 21 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Дальницька, б. 55, із правої сторони від головного в`їзду до автозаправної станції на відстані приблизно 30 метрів, побачив сплячого сидячи та раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 вирішив відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 . Так, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та розбудивши потерпілого висунув йому вимогу передачі йому мобільного телефону та грошових коштів, на що останній відмовився і відчуваючи загрозу з боку ОСОБА_3 дістав з рюкзака предмет для самозахисту, схожий на ніж сріблястого кольору із гравіюванням у вигляді рибки на обох боках, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, який ОСОБА_3 вихопив та поклав до кишені своїх штанів. Далі ОСОБА_3 підняв скляну пляшку, яка знаходилась на землі поряд з потерпілим ОСОБА_6 та розбивши її об бордюр, підставив уламок пляшки до шиї потерпілого з вимогою віддати йому мобільний телефон та грошові кошти.

Надалі ОСОБА_3 зупинив свої незаконні дії по відношенню до потерпілого, оскільки був наляканий випадковими перехожими, які проходили повз місця події.

Не полишаючи намірів незаконного пограбувати потерпілого ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано, з метою вже нападу на потерпілого і заволодіння його майном, яке буде пов`язано із насильством небезпечним для життя і здоров`я останнього, тобто вчинення розбійного нападу, в умовах воєнного стану1, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 знайшов на землі скляну пляшку та знову розбивши її, залишив уламок в руках задля нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Далі підбігши до ОСОБА_6 , наблизившись до нього впритул, наніс уламком скла від пляшки удар потерпілому в шию з правого боку. Долаючи опір потерпілого, ОСОБА_3 почав тиснути розбитим склом від пляшки в шию останньому, відчувши біль, потерпілий ОСОБА_6 вибив уламок з руки ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_3 штовхнув потерпілого та ОСОБА_6 , впав спиною на землю. Продовжуючи напад, ОСОБА_3 сів на грудну клітину потерпілого, почав душити його за шию обома руками, через що ОСОБА_6 почав задихатись і намагатись вивільнитись від удушення, однак ОСОБА_3 наніс удар кулаком в область обличчя потерпілому та продовжив душити.

Помітивши поряд мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A7» синього кольору в чохлі жовтого кольору, ОСОБА_3 припинив удушення та піднявши мобільний телефон з землі та рюкзак з особистими речами потерпілого ОСОБА_6 забрав їх собі та покинув місце скоєння правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Незаконними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: колото-різану рану м`яких тканин шиї, яка не супроводжувалась ушкодженням великих кровоносних судин та нервів, різану рану 2-го пальця правої кисті, легкі тілесні ушкодження: синець обличчя, садна шиї, синець передньої поверхні грудної клітини.

Майно яке було викрадено обвинуваченим ОСОБА_3 у рюкзаку матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2377 гривень (вартість викраденого мобільного телефону).

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

1.3.Мотивом вчинення кримінального правопорушення, як і в багатьох інших кримінальних правопорушеннях проти власності є користь. Цей іменник (неістота), жіночого роду є душевним спотворенням особистості у бік користолюбства, її внутрішній порок, що веде до гріха і вини. Бажання отримати те, що тобі не належить, завдяки тимчасовій власній перевазі. Така собі ілюзія сили, допоки не потрапиш під владу більш сильного, який завжди є у світі, як противага добра над злом. Лише дурні вважають, що мають сили більше ніж інші. Так вчинив і ОСОБА_3 , вважаючи, що він мав право на застосування сили заради власного збагачення. Метою вчинення розбійного нападу стало заволодіння чужим майном та спричинення насильства по відношенню до потерпілого. Така невиправдана жорстокість застосовується саме задля досягнення кінцевої мети дій обвинуваченого у вигляді заволодіння майном.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Показав, що справді 20 вересня 2023 року знаходився на роботі на прийомці металу. У день випив пляшку пива, ще через деякий час випив пляшку пива об`ємом 2 літри. В кінці дня ще випив алкоголь. Таким чином знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Неподалік 2-ї Застави, побачив у траві раніше незнайомого чоловіка, як в подальшому дізнався ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, набагато гіршого ніж сам ОСОБА_3 . Спочатку він пропонував йому негайно іти додому, однак вже через деякий час ОСОБА_3 сам вирішив пограбувати вказаного чоловіка. Підійшовши до нього він висунув вимогу передачі йому грошей та мобільного телефону, коли ОСОБА_6 налякався і дістав ніж, ОСОБА_3 забрав його у нього з рук. Після цього, підібрав на землі пляшку та розбивши її приставив до шиї з погрозою передачі йому грошей і мобільного телефону. В цей час поряд проходили незнайомі люди і ОСОБА_3 налякавшись залишив місце події. Далі коли знову поряд не було жодних людей і потерпілий дістав з кишені мобільний телефон, ОСОБА_3 продовжив свої дії більш рішуче. Так, він знову знайшов на землі пусту скляну пляшку, яку розбив та вказаним предметом з гострими кутами почав давити та наносити ушкодження по потерпілому ОСОБА_6 в область шиї. Одночасно він продовжував вимагати гроші і мобільний телефон. Побачивши поряд з потерпілим рюкзак та мобільний телефон, він їх забрав та пішов з місця події. Вже на наступний день його відшукала поліція та затримала. В теперішній час він розкаюється у вчиненому. Вважає, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Потерпілий не забажав давати покази і з`являтись до суду, надав відповідну заяву.

2.4.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Суд визнає таку обставину, як пом`якшуючу, оскільки зміст показів обвинуваченого та його емоційний стан наводять на думку про певні моральні страждання, з приводу власного вчинку і його наслідків.

3.2.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Переходячи до обговорення питання виду та строку покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого.

4.2.Особистість обвинуваченого свідчить про наступне. ОСОБА_3 знаходиться у віці 31 рік. Хоча народився в Республіці Саха (Якутія), однак все життя проживав в Україні. Після смерті батька, коли йому було 2 роки, мати переїхала в Україну. Виріс він у с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області. Там же ходив до школи. Не одружений, отримав лише неповну середню освіту (9 класів). Поступив до училища, однак у зв`язку із вчинення злочину (крадіжки), не закінчив освіту та його відправили в колонію № 59 (Вінницька область). Він раніше судимий, однак судимості погашені. Також притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК і провадження в теперішній час знаходиться в Центральному районному суді м. Миколаєва.

4.3.Даючи загальну характеристику події правопорушення, суд зазначає, що обвинувачений є неосвіченою людиною, яка не змогла вийти з віку неповноліття. Освіта це вихід людини із стану свого неповноліття, в якому він знаходиться з власної вини. Неповноліття є нездатність користуватись власним розумом без керівництва зі сторони когось іншого. Неповнолітні з власної вини це такий стан, причина якого є не у відсутності розуму, а у відсутності рішучості та мужності користуватись ним без керівництва зі сторони будь-якої особи. Саме такий тип особистості є ОСОБА_3 . Він не бажає користуватись власним розумом, оскільки такий підхід мав би давати користь людині. Натомість він вводить себе у стан несвідомості за допомогою алкоголю і дозволяє собі вчинки, які межують з дикунством.

4.4.Так він справді мав тяжке дитинство і виріс в умовах далеких від любові і піклування батьків. Встановлено, що батько обвинуваченого помер коли йому було два роки. В нього є рідний брат ОСОБА_7 , 1989 року народження. Мати увезла їх в Україну і проживали вони в с. Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області. За час життя в Україні, нажаль мати не спромоглась зробити йому громадянство України і він за документами залишився громадянином Російської Федерації. Закінчив в селі 9 класів загальноосвітньої школи і пішов працювати.

4.5.Відносини у сім`ї ОСОБА_3 описав досить красномовно. Освіту він не здобув, оскільки намагався майже постійно працювати. Гарного прикладу поведінки та розвитку у житті він не мав. Іноді, коли він заробляв гроші з продажу якихось господарських товарів, його брат за допомогою фізичної сили та тиску по праву старшого за народженням, забирав у нього кошти на власні потреби. Мати ж забирала гроші на алкоголь. Відповідно можливо зробити висновок, що батьківської любові ОСОБА_3 за своє дитинство не відчув. Так само і склалась його доля, де в селі він здійснював крадіжки чужого майна, за що і був судимий. Загалом в місцях позбавлення волі провів 8 років.

4.6.Тобто певний тип особистості в нього вже сформований. В теперішній час притягнення до кримінальної відповідальності (провадження у Центральному районному суді м. Миколаєва за тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК), вочевидь доповнюють характеристику обвинуваченого. І хоча суд далекий від думки про таврування ОСОБА_3 злочинцем, разом з тим, історія життя яка передана особисто останнім показує його певні сформовані нахили на поведінку, яка не узгоджується із загально прийнятими правилами правовими та моральними. Для суспільного життя притаманна помірність у діях та висловлюваннях і постійна працьовитість на фоні бажання розвиватись та бути корисним як для громади, так і для себе особисто. Скрутні часи життя, не дають право на порушення суспільних відносин власності або відносин, які охороняють життя і здоров`я особи. Все це власний вибір кожного. І хоча у житті ОСОБА_3 дійсно не було позитивного прикладу для наслідування у житті, це не звільняє від відповідальності особу при прийнятті рішень на шкоду іншій особі.

4.7.Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відповідної державної реакції на вчинене з урахуванням, як обставин правопорушення і особистості обвинуваченого, так і вимог закону. Як відомо, санкція ч. 4 ст. 187 КК досить жорстока за своїм змістом, а тому мінімальне, передбачене у статті покарання буде достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 . Суд у даному випадку погоджується із думкою прокурора щодо покарання.

4.8.Суд не знаходить підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК, оскільки властивість порушення (жорстокість при вчиненні злочину, розв`язність, тривалість незаконних дій), та особа обвинуваченого (який має нахили на порушення суспільних норм правопорядку) не дають суду можливості для застосування таких вимог закону.

4.9.Покарання, яке буде призначено обвинуваченому, повинно показати суспільству, що жодне зло не може залишитись без відповіді у справедливій державі. Повага до закону є необхідною частиною життя кожної людини, а служіння правді та повага до людської гідності повинні бути найвищими цінностями для кожного громадянина України.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Речові докази:

1)Фрагмент скляної пляшки з написом «SHAKE», горловина від пляшки з написом «Classic», фрагмент пляшки, кепка червоного кольору відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК знищити, як майно яке не має жодної цінності.

2)Чорний гаманець; футболку синього кольору; ніж розкладний, сріблястого кольору із гравіюванням на боковій частині та зі слідами речовини бурого кольору на лезові; рюкзак сірого кольору із застібками оранжевого кольору; мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A7» синього кольору в чохлі жовтого кольору, флеш накопичувач micro-sd, стартовий пакет «Life» відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 .

3)Поліетиленовий пакет білого кольору з візерунками синього кольору; картонну коробку від тканинних пластирів; картонну коробку з написом «Янтарная кислота»; два блістери з написом «Янтарная кислота»; ложку для взуття червоного кольору; два наліпні шеврони; аркуш паперу; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво про загальнообов?язкове державне соціальне страхування № ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім?я ОСОБА_6 відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

4)Світшот сірого кольору з плямами бурого кольору; штани білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кросівки чорного кольору відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

5.3. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинуваченого.

5.4.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, необхідно продовжити у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією майна.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 21.09.2023 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

1.4.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.5.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.6. Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, а саме з: горловини від пляшки з написом «Classic», фрагменту пляшки, кепці червоного кольору, які вилучені під час огляду місця події за адресою м. Одеса, вул. Дальницька, 53.

1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, а саме з: світшота сірого кольору з плямами бурого кольору; чорного гаманця; футболки синього кольору, які вилучені під час огляду місця події за адресою м. Одеса, вул. Стовпова, буд. 2-Б.

1.8. Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, а саме з: ножа розкладного, сріблястого кольору із гравіюванням на боковій частині та зі слідами речовини бурого кольору на лезові; рюкзаку сірого кольору із застібками оранжевого кольору; мобільного телефону «Samsung» моделі «Galaxy A7» синього кольору в чохлі жовтого кольору, флеш накопичувача micro-sd, стартового пакету «Life»; штанів білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кросівок чорного кольору.

1.9.Скасувати заборону накладену ухвалами слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.10.Речові докази у кримінальному провадженні:

1)Фрагмент скляної пляшки з написом «SHAKE», горловина від пляшки з написом «Classic», фрагмент пляшки, кепка червоного кольору знищити, як майно яке не має жодної цінності.

2)Чорний гаманець; футболку синього кольору; ніж розкладний, сріблястого кольору із гравіюванням на боковій частині та зі слідами речовини бурого кольору на лезові; рюкзак сірого кольору із застібками оранжевого кольору; мобільний телефон «Samsung» моделі «Galaxy A7» синього кольору в чохлі жовтого кольору, флеш накопичувач micro-sd, стартовий пакет «Life» повернути власнику, потерпілому ОСОБА_6 .

3)Поліетиленовий пакет білого кольору з візерунками синього кольору; картонну коробку від тканинних пластирів; картонну коробку з написом «Янтарная кислота»; два блістери з написом «Янтарная кислота»; ложку для взуття червоного кольору; два наліпні шеврони; аркуш паперу; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво про загальнообов?язкове державне соціальне страхування № ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім?я ОСОБА_6 залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

4)Світшот сірого кольору з плямами бурого кольору; штани білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кросівки чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.11.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 260 (двісті шістдесят) гривень.

1.12.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.13.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.14.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.15.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України від 27.07.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року» на строк 90 діб.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України від 27.07.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року» на строк 90 діб.