КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/4011/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3802/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003182, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

По справі вирішено питання про арешт, судові витрати та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 25.10.2022 о 22.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz S350» д.н.з НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Січових Стрільців в місті Києві, зі сторони вулиці Студентська в напрямку вулиці Гоголівська. Наближаючись до регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу, розташованого на перехресті вулиць Січових Стрільців та Пимоненка, ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 8.7.3 «е», 8.10, 12.2, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, виїхав на регульований пішохідний перехід, який в цей час перетинала пішохід ОСОБА_9 на дозволений для пішоходів зелений сигнал світлофору, і допустив наїзд на неї передньою лівою частиною керованого ним автомобіля. Внаслідок наїзду потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середнього ступеня тяжкості.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

За доводами захисника, при призначенні покарання судом в достатній мірі не враховано тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, а саме те, вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов останньою не заявлявся та просила суд проводити судовий розгляд за її відсутністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За доводами апелянта, підлягають врахуванню і дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, батька, який є інвалідом ІІІ групи, та бабусю, яка є інвалідом ІІ групи, які потребують його догляду.

З наведених підстав просить вирок суду змінити, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання у виді штрафу у розмірі 2000 н.м.д.г., що становить 34 000 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважала рішення суду в частині призначеного покарання законним та справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, та розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, яка відповідає мінімальній межі санкції частини 1 статті 286-1 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, дані про особу винного, який раніше не судимий в силу статті 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, судом визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання враховано тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу винного, в тому числі і ті, на які захисник посилається в поданій апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції не встановив законних підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.69 КК України, одночасно визнавши, що саме покарання у виді позбавлення волі на визначений судом строк є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який полягає у порушенні Правил дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, та його наслідків, законних підстав для застосування положень ст.69 КК України та призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, як про це ставиться питання у апеляційній скарзі, не встановлено і апелянтом не доведено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів залишає вирок суду першої інстанції без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4