Справа № 524/5486/23
Провадження №1-кп/524/568/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому свдовому засіданні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000182 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Креемнчука перебуває кримінальне провадження №0000182 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

До суду надійшо клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту. У клопотанні зазначив, що ухвалою слідочого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 було накладено арешт на мобільний телефон, належний йому на праві власності. Вважає, що органом досудового проведено всі необхідні слідчі дії з арештованим майном, тому наразі відпала потреба в застосуванні арешту мобільного телефону та перебуванні його у сторони обвинувачення, з метою збереження речових доказів. Також надійша заява ОСОБА_9 про розгляд його клопотання у його відсутність. Також у заяві останній зазначив, що своє клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2023. При цьому зазначив, що мобільний телефон не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить на собі слідів кримінального правопорушенняна, а тому проти передачі його на відповідальне зберігання власнику майна не заперечує.

ОСОБА_9 у судове засідання не прибув, подав заяву у якій просив розглянути питання про скасування арешту без його участі.

Інші учасники підтримали клопотання ОСОБА_9 .

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання, думки обвинувачених, захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 накладено арешт на майно: мобільний телефон «iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також визначено місце зберігання вказаного майна.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантується захист від неправомірних обмежень не лише власникам існуючого майна, а й власникам майнових прав та інших активів, що мають «розумні очікування» на реалізацію свого майнового права (рішення у справі «Броньовський проти Польші» від 22.06.2004 за заявою № 31443/96, рішення від 01.06.2006 у справі «Федоренко проти України» (п.п. 21-34)). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Таким чином, право власності не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності з дотриманням вимог, встановлених ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України на даний час не завершено, суд вважає, що підстави для повного скасування арешту майна на даний час відсутні.

Разом із цим частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вимоги статті 100 КПК України, оскільки арешт на вказане майно накладався саме з метою збереження речових доказів, те, що речі на які накладено арешт не містять на собі слідів кримінального правопорушенняна, а також проведені усі відповідні та необхідні слідчі дії, з метою недопущення подальшого псування транспортних засобів, беручи до уваги відсутність обставин, які б підтверджували, що не застосування заборони або обмеження користування автомобілями та речами зазначеними у клопотанні призведе до наслідків, про які йде мова в ч.11 ст.170 КПК України, суд приходить до висновку, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту даного майна в частині заборони користування майном його власником, а тому вважає за можливе клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та права користування, завдання кримінального провадження та наслідки арешту майна для власників майна, суд вважає, можливим змінити місце зберігання речей, стосовно яких просять скасувати арешт, та передати вищевказане майно на відповідальне зберігання власнику майна - ОСОБА_9 , до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 на мобільний телефон «iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 в частині заборони користування вказаним майном та передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 без права відчуження та розпорядження.

Змінити місце зберігання мобільного телефону «iPhone X» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , з покладанням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного мобільного телефону до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1