Справа № 450/4548/23 Провадження № 1-кп/450/478/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000060 від 12.03.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебувають матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000060 від 12.03.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, які 11 березня 2023 року близько 23 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 , намагались шляхом підпалу пошкодити транспортний засіб марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER EVOQUE» номерний знак НОМЕР_1 .

10 січня 2024 року органом обвинувачення подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з думкою якого погодився представник потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні мотивам такого та просив задовольнити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і обставини, встановлені ухвалами слідчих суддів під час обрання та продовження запобіжного заходу, не змінились, а навпаки зросли у зв`язку з направленням обвинувального акту стосовно обвинуваченого до суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в задоволенні клопотання заперечили.

Розглянувши клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх сторін, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 24 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 22 травня 2023 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 214720 грн., та покладення певних обов`язків.

30 березня 2023 року обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено з місця попереднього ув`язнення у зв`язку з внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 10 липня 2023 року включно, без можливості внесення застави.

Сторонами не заперечується, що вказана ухвала слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 травня 2023 року оскаржувалась до апеляційної інстанції, однак Львівським апеляційним судом залишена без змін.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 листопада 2023 року без визначенням розміру застави.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 15 січня 2024 року без визначенням розміру застави.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показів, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обґрунтованої підозри, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відтак існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду і вчинити нові кримінальні правопорушення, з огляду на що наявні всі підстави для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які встановлені під час досудового розслідування та раніше були підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати. Крім цього, потерпіла ОСОБА_9 та свідки не були допитані в судовому засіданні.

Так, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою надання останніми необхідних показань.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 5 ст. 182 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, що встановлено в судовому засіданні.

Згідно п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, неодноразово судимий, порушив покладені на нього обов`язки судом після внесення застави, а тому не визначає розмір грошової застави.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів, а саме до 10 березня 2024 року без визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 10 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлений 10 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1