ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/578/23 Справа № 711/3921/23 Категорія: ст.537,539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника ДУ «Літинська

виправна колонія №123» ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його тим, що він відбуває покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2022 року, яким його визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 187 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 8 років 2 місяців позбавлення волі. В строк відбуття покарання судом враховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день утримання під вартою за два дні позбавлення волі: з 30.12.2015 року по 22.02.2016 року та з 05.08.2021 року по 24.04.2023 року. Початок строку відбування покарання 20.06.2018 року, кінець строку 17.08.2024 року. Відбуто 2/3 строку покарання з призначених 8 років 2 місяців позбавлення волі, за час перебування в установі характеризувався добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи, має дисциплінарні стягнення, які погашені за спливом часу та зняті в установленому законом порядку, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.

05 липня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні клопотання засудженого, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, винесеною з істотними порушеннями норм процесуального закону, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.07.2023 відносно нього та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на те, що станом на час подання клопотання до суду про застосування умовно-дострокового звільнення він на підставі ст.81 КК України відбув необхідний строк для настання пільги. З відомостей наданих пенітенціарною службою відносно ОСОБА_7 вбачається, що відбуваються поступові прогресуючі зміни поведінки стосовно виконання ним обов`язків засудженого (ст.107 КВК України) щодо непорушення умов утримання і відбування покарання, після скоєних дисциплінарних правопорушень, проведеної комплексної роботи персоналом ДКВС (установи), корекції поведінки, є підтвердження виправлення особи та наполегливої праці як ОСОБА_7 , так і персоналу установи для досягнення мети виправлення засудженого.

Апелянт стверджує, що зміст оскаржуваного рішення суду має суттєві протиріччя, зокрема суд зазначив, що ОСОБА_7 не має заохочень, однак цей висновок суду суперечить матеріалам особової справи засудженого, характеристиці, які вказують на поверховість розгляду справи і упередженість дій суду до нього, і які перешкодили прийняти аргументи на його користь про наявність ряду позитивних змін у особистості, напрямок дій на шлях виправлення, працю засудженого, наявність міцних соціальних зв`язків та можливість працевлаштування, наявність місця проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, зазначив, що більше двох років він не має стягнень, попередні стягнення погашені, та має два заохочення, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив вимоги апеляційної скарги та зауважив, що за час перебування засудженого в місцях відбування покарання його правова поведінка є не стабільною, думку представника ДУ «Літинська виправна колонія №123» ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги засудженого та зазначила, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі та перебуваючи в СІЗО м.Черкаси та ДУ «Літинська виправна колонія №123», мав двадцять стягнень, незважаючи на те, що вони погашені, його правова поведінка не свідчить про настання позитивних змін в його правосвідомості, вивчивши матеріали клопотання, особової справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, не виходив на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 25.10.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. Вирок набрав чинності 26.11.2019.

Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 прибув 05.08.2021 із ДУ «Літинська ВК-123» Вінницької області для участі розгляді по нової справи. Вироком від 12.12.2022 Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.153, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 24.04.2023.

Перебуваючи в ДУ «Літинська ВК-123», засуджений мав 19 стягнень, які згідно ст.134 п.14 КВК України на даний час вважаються знятими.

З 05.08.2021 по 19.07.2023 ОСОБА_7 утримувався в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», 19.07.2023 вибув до ДУ «Літинська ВК-123» та прибув до неї 01.08.2023, де і знаходиться по даний час.

На час перебування ОСОБА_7 в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» він характеризувався посередньо. Допускав порушення режиму утримання, за що отримав 1 стягнення, але за зразкове виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 2 рази заохочувався, а саме, 30.12.2022, 26.05.2023, стягнення було зняте. Підтримував рівні взаємовідносини з іншими ув`язненими, адекватно реагував на критику в свою адресу. Дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримував у чистоті і порядку, мав охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував тільки за призначенням. Виконував роботи із самообслуговування, мав достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи не залучався. Не допускав порушень вимог пожежної безпеки. На профілактичному обліку установи як особа, що схильна до самогубства чи само ушкодження не перебував. Соціальні зв`язки з рідними підтримував шляхом отримання від них передач (а.с.10).

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Літинська ВК-123» та ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» не можна назвати в цілому сумлінною.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Твердження апелянта про те, що постанову суд першої інстанції виніс з істотними порушеннями норм процесуального закону, є безпідставними, та в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що ухвала міськрайонного суду містить протиріччя щодо неврахування отриманих ним заохочень, є надуманими.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення і обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.07.2023, яка є законною, обгрунтованою та вмотивованою, - відсутні.

Керуючись ст.404, 407, 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді