УХВАЛА

щодо заяви про відвід прокурора

26 жовтня 2023 рокуСправа № 951/842/20
Провадження №1-кп/951/4/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козові Тернопільської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданої під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за № 0000012,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Козівського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за № 0000012 стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

25.04.2023 за вх. № 1101/23-Вх від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід прокурора у відповідності вимог п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Заява мотивована тим, що 02 вересня 2022 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проявила свою упередженість та зацікавленість у даному провадженні, а саме головуючим суддею було задано питання так званому потерпілому чому не являється у судові засідання і чи підтримує обвинувачення, на що не було відповіді від нього. Прокурор ОСОБА_3 прямо заінтересована в його приниженні честі та гідності, а не поставила питання і клопотання суду про закриття даного провадження із-за халатного відношення так званого потерпілого про систематичні неявки у судові засідання. Прокурором ОСОБА_3 грубо порушено вимоги Конституції України, Закон Україну «Про прокуратуру». Прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію. Діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Прокурор ОСОБА_6 не знає, що суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання всіма інстанціями держави.

01.05.2023 через канцелярію суду за вх. № 1151/23-Вх обвинувачений подав доповнення до заяви про відвід прокурора у відповідності вимог п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_4 стверджує, що прокурор ОСОБА_3 у судових засіданнях зловживаючи своїми службовими повноваженнями стала на шлях введення суду в оману викривлено та неправдиво викладаючи завідомо неправдиві факти та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, прокурор ОСОБА_3 у судових засіданнях приховала та приховує істотні порушення вимог КПК України, що були допущені слідчими та прокурорами під час досудового розслідування кримінального провадження, що є безумовними підставами для закриття щодо нього даної справи. Зокрема, відомості щодо нього внесенні слідчим ОСОБА_7 за ч. 1 ст.125 КУПАП усупереч вимог ст.477 КПК України, через відсутність належної заяви потерплого ОСОБА_8 про притягнення його до кримінальної відповідальності. Заява ОСОБА_8 від 19.01.2022 є недопустимою у зв`язку із непопередженням його про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України. Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 є недопустимим через відсутність даних про особу, яка його склала та відсутність підпису цієї особи у протоколі, а також тому, що даний протокол не відповідає вимогам ст.477 КПК України через незазначення у ньому, що ОСОБА_8 бажає притягнути його до кримінальної відповідальності; через невнесення щодо нього відомостей до ЄРДР за ч. l ст.122 КУпАП за окремим номером, як вимагає Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. З цього слід застосувати концепцію «плоди отруєного дерева». Досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо нього проведено незаконно через відсутність у кримінальному провадженні постанови керівника місцевої прокуратури про призначення прокурорів (групи прокурорів) у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 122 КК України. Досудове розслідування щодо нього за ч. 1 ст. 122 КК України проведено незаконно через відсутність постанови керівника слідчого підрозділу про доручення досудового розслідування кримінального провадження з 05.04.2020 (дня перекваліфікації кримінального правопорушення) по 01.07.2020. Досудове розслідування щодо нього за ч. 1 ст. 122 КК України проведено незаконно через наявність постанови керівника слідчого підрозділу про доручення досудового розслідування кримінального провадження 01.07.2020, яке не має до нього будь-якого відношення. Обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 290 КПК України, через не зазначення у ньому слідчих, які розслідували кримінальне провадження з 19.01.2020 по 01.07.2020, у тому числі «забуто» про слідчого ОСОБА_7 . Судовий розгляд обвинувального акту проведено без участі потерпілого ОСОБА_8 незаконно, без будь-яких підстав, що стверджується цим, що в останньому судовому засіданні, в якому був ОСОБА_8 на запитання суду чи не бажає він примиритися з обвинуваченим той нічого не промовив, а лише кивнув головою, що так. З цієї підстави, в силу вимог ст.477 КПК України провадження у справі повинно бути закрито. Прокурор ОСОБА_3 , зазначенні факти та обставини залишає поза увагою.

04.05.2023 через канцелярію суду за вх. № 1208/23-Вх обвинувачений подав доповнення до заяви про відвід прокурора у відповідності вимог п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_4 зазначає, що йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке у відповідності до ст. 477 КПК України не є публічним, а приватним. Підтримання прокурором ОСОБА_3 приватного обвинувачення у суді є незаконним втручанням у приватне життя. Участь прокурора у даній справі з урахуванням її поведінки є прямою перешкодою у його примиренні з рідним братом ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву та просив її задовольнити. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив розглянути по суті подану його підопічним заяву.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо наявності обставин, передбачених ст. 77 КПК України для її відводу, відтак, просила у задоволенні заяви відмовити.

Вислухавши думку учасників процесу про відвід прокурора, суд доходить до такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК України відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених статтями 77 цього кодексу.

Згідно з ч.1 ст.77 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Тобто чинний КПК України містить вичерпний перелік підстав для задоволення відводу прокурору.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13).

За частиною 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зважаючи на вищезазначені норми діючого законодавства, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Окрім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що прокурор самостійно обстоює свою позицію і надає докази, необхідні для підтвердження такої.

Разом з тим, більшість покликання обвинуваченого щодо наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 зводяться до заперечень щодо письмових доказів, зібраних на стадії досудового розслідування і які наявні в матеріалах кримінального провадження. Проте, такі докази суду ще не надані і, відповідно, у судовому засіданні не досліджувалися.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що такі доводи, викладенні обвинуваченим у заяві та доповненнях до неї, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів та всіх обставин справи під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Окрім того, до суду заяви від потерпілого про відмову від підтримання обвинувачення не надходило.

Відтак, під час розгляду заяви про відвід в судовому засіданні заявник не довів наявності обставин, які б підтверджували обґрунтований сумнів у його упередженості та слугували підставою для відводу, в розумінні ч. 1 ст. 77 КПК України для відводу прокурорів.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подана під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за № 0000012, не є обґрунтованою, а доводи, на які він посилається, обґрунтовуючи її, є його суб`єктивною думкою та не можуть бути взятими до уваги, у зв`язку з чим у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 77-81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданої під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2020 за № 0000012 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ