Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/469/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 24.10.2023 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пістрялово Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні № 0000125 від 22.05.2023.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що починаючи з травня 2023 року ОСОБА_7 , будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з корисливих мотивів, із застосуванням психологічного насильства, яке виразилось у словесних погрозах про застосування фізичного насильства щодо потерпілого ОСОБА_10 та членів його родини, в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України, який продовжує діяти і на даний час, під виглядом не існуючого боргу, незаконно вимагали від останнього грошові кошти у сумі 1500 євро.

11.07.2023 біля 15 год 17 хв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, будучи у попередній злочинній змові, в умовах воєнного стану, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 знаходячись у приміщенні кафе «Файні Пельмені» та координуючи свої дії по мобільному зв`язку з ОСОБА_7 , зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 , де із застосуванням до нього психологічного насильства, що виражалося у висловлюванні погроз заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій спільний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, в грубій формі, використовуючи пригнічений

-2-

внаслідок неодноразових погроз фізичного насильства та психологічний стан потерпілого та свою перевагу над ним, під вигаданими мотивами та приводами щодо врегулювання неіснуючого боргу, почали вимагати у потерпілого грошові кошти розміром 1500 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.07.2023 становить 60094,5 грн.

Для підтвердження своїх незаконних вимог, з метою пригнічення психологічного стану потерпілого, ОСОБА_9 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, застосував до ОСОБА_10 фізичне насильство, що виразилося в умисному нанесенні долонею руки декілька ударів по обличчю потерпілого, у результаті чого останній отримав фізичний біль. В цей час ОСОБА_7 спостерігав за діями ОСОБА_9 , чим подавив волю потерпілого до опору, породив у свідомості ОСОБА_9 впевненість в реальному доведенні озвучених вимогах та погрозах до кінця.

Після чого, 21.07.2023 біля 15 год 15 хв ОСОБА_7 , будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в умовах воєнного стану, координуючи з ним свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 біля ресторану «Інтурист» за адресою м. Мукачево, вул. Духновича, 89, де використовуючи пригнічений внаслідок неодноразових погроз фізичного насильства та психологічний стан потерпілого та свою перевагу над ним, під вигаданими мотивами та приводами щодо врегулювання неіснуючого боргу, незаконно отримали від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 500 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.07.2023 становить 20494,85 грн. При цьому, потерпілому було визначено, що іншу частину грошових коштів він повинен передати ОСОБА_9 до 26.08.2023.

26.08.2023 у м. Мукачеві по вул. Парковій, 35, при вході до парку «Центральний», ОСОБА_7 координуючи свої дії з ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне матеріальне збагачення за рахунок сторонніх осіб, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, ОСОБА_7 зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 , де застосовуючи психологічне насильство щодо потерпілого, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього та його близьких родичів фізичного насильства, незаконно отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 900 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.08.2023 становить 35689,5 грн, у результаті чого ОСОБА_7 був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 1400 євро, що становить 56184,35 грн.

27.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

-3-

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, існуванням заявлених ризиків, зокрема передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан. Також урахувавши те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого з погрозою застосування насильства над потерпілим, його близькими родичами та завданні потерпілому фізичного болю, слідчий суддя вказав про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Слідчим суддею не враховано обставин кримінального провадження за яких не вставлено, що потерпілий ОСОБА_10 страждав від психологічного насильства та, що ОСОБА_7 особисто вчиняв по відношенню до потерпілого психічне насильство, що свідчить про необґрунтованість підозри. Також не враховано і відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки даним про особу підозрюваного, зокрема, наявності міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка,

-4-

іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 цього Кодексу.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке 22.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України

27.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

-5-

Ухвалою слідчого судді від 28.08.2023 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Всупереч доводів захисника, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 17.05.2023, повідомленням УСБУ в Закарпатській області про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2023, поясненням ОСОБА_11 про вчинення щодо нього

-6-

злочину від 17.05.2023, протоколами допиту ОСОБА_11 від 23.05.2023 та 23.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 14.06.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 14.06.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 28.06.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 28.06.2023, протоколами за результатами проведення візуального спостереження від 29.06.2023, протоколами за результатами проведення візуального спостереження від 21.07.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 21.07.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 24.07.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 17.08.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 21.07.2023, протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 24.07.2023, протоколом за результатами проведення аудіо відео контролю від 24.07.2023, протоколом вручення спеціальних технічних засобів від 26.08.2023, протоколом огляду грошових коштів від 26.08.2023, протоколом обшуку легкового автомобіля марки ВАЗ 2109, яким користується ОСОБА_7 від 26.08.2023, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 від 26.08.2023, протоколом обшуку легкового автомобіля марки Аudi Q7 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_9 від 26.08.2023, протоколом затримання ОСОБА_7 від 26.08.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, обставини його вчинення, підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження, такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти

-7-

та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого й свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Щодо посилання захисника-адвоката ОСОБА_6 на дані про особу підозрюваного, зокрема про наявність міцних соціальних зв`язків, неповнолітньої доньки на утриманні та дружини на сьомому місяці вагітності, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

До того ж , наведені захисником підозрюваного в апеляційній скарзі доводи про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

-8-

Тому, на переконання колегії суддів, при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2023 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді