КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 17 січня 2024 року, подання голови Шевченківського районного суду м. Києва про направлення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції,

за участі: власника майна ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

Голова Шевченківського районного суду м. Києва звернувся до Київського апеляційного суду з поданням про направлення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Подання мотивоване тим, що 14 грудня 2023 року на адресу суду надійшли письмові заперечення прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в яких він зазначає про непідсудність вказаного клопотання про скасування арешту майна Шевченківському районному суду м. Києва.

У судове засідання прокурор не з`явився, на електрону адресу суду надіслав клопотання про розгляд подання у його відсутність. Крім того зазначив, що розгляд клопотання ОСОБА_5 має розглядати Печерський районний суд м. Києва, рішенням якого накладено арешт на майно. Враховуючи те, що, відповідно до вимогч. 4 ст. 34 КПК України, його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути дане клопотання без його участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, яка заперечили щодо задоволення вказаного подання, проаналізувавши доводи подання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно частин 1, 2 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першої цієї статті.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п. 24 цієї статті, судове провадження є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими обставинами.

Системний аналіз зазначених правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України) та «судове провадження» (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні ст. 34 КПК України є тотожним поняттю «судове провадження».

З урахуванням наведеного, направлення кримінального провадження з одного суду до іншого суду в порядку, передбаченому положеннями ст. 34 КПК України, можливе лише після направлення справи до суду першої інстанції у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, для розгляду її по суті за правилами глав 27, 28 цього Кодексу.

Вказане узгоджується із позицією, викладеною в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18).

Водночас слід зазначити, у разі якщо клопотання про скасування арешту не підлягає розгляду в суді до якого таке клопотання подано, то необхідно прийняти рішення відповідно до вимог КПК України з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених у ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про повернення клопотання про скасування арешту майна у випадку, якщо таке клопотання не підлягає розгляду в цьому суді згідно з правилами частини 2 ст. 132 КПК України, слідчий суддя діє в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК України, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами КПК. Більш того, своїм рішенням про повернення такого клопотання слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами (висновки викладені в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суд у справі від 31 травня 2021 року, справа № 646/3986/19).

Зважаючи на те, що в поданні голови Шевченківського районного суду м. Києва порушено питання про направлення з одного суду до іншого клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, яке перебуває на стадії досудового розслідування, то порядок направлення вказаного провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, у даному випадку не підлягає застосуванню, а відтак у поданні голови Шевченківського районного суду м. Києва слід відмовити.

Керуючись ст.ст.32, 34, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволені подання голови Шевченківського районного суду м. Києва про направлення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

Унікальний номер справи 761/45214/23

Провадження № 11п/824/44/2024 Доповідач ОСОБА_10

Категорія ст.309 КПК