Справа №766/5975/23
н/п 1-кп/766/2136/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0001343 від 29.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Одеської області, Саратського р-н, с. Старосілля, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуваючого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість» не одруженого, до якого раніше були застосовані примусові заходи медичного характеру:

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду із розглядуваним клопотанням, яким просив запобіжний захід у виді тримання під вартоюстосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб.

Клопотання мотивував тим, що ризики визначені при обранні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, не зникли та наразі продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити із вказаних вище підстав.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, вказуючи про те, що прокурором не надано доказів з приводу існування відповідних ризиків.

Заслухавши позицію сторін по справі, вивчивши доводи клопотання та перевіривши їх наданими матеріалами, суд приходить до наступних висновків.

Так відповідно до ч. 1, п. 9 ч.2 Стаття 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. До заходами забезпечення кримінального провадження відносяться зокрема запобіжні заходи.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи, до яких відноситься тримання особи під вартою, застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора

За приписами статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті..

Згідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

При цьому, згідно статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Так запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких умисних злочинів проти власності, що свідчить про наявність ризику переховування від слідства та суду.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім того, при прийнятті рішення суд бере до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово вчинював кримінальні правопорушення проти власності та стосовно якого неодноразово застосовувались примусові заходи медичного характеру.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно до затримання ніде не був працевлаштований, до нього раніше неодноразово застосовувались примусові заходи медичного характеру через вчинення ним умисних кримінальних правопорушень проти власності.

Вищенаведені обставини поруч із ризиком переховування від слідства та суду також свідчать про наявність ризику продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання про доведеність прокурором ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому суд переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на особу ОСОБА_4 , не зможе запобігти вищезгаданим ризикам.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 197, 309, 376, 392, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.11.2023 року включно що не більше ніж 60 днів з моменту прийняття рішення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію 18.11.2023 року.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, та направити у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" (для виконання).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1