Справа № 626/601/24
Провадження № 1-кс/626/291/2024
УХВАЛА

про арешт майна

07.02.2024 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 06.02.2024, за ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2024 р. до суду надійшло клопотання дізнавача про арешт майна (автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2024, за ч.4 ст.358 КК України

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що в провадженні СД ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 06.02.2024 за ч.4 ст.358 КК України за фактом використання завідомо підроблених документів.

05.02.2024 до СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт (ЄО №484 від 05.02.2024) від поліцейського з РПП СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області про те, що 05.02.2023 року за адресою вул. Поштова, смт Кегичівка, Красноградського району, Харківської області, під час перевірки транспортного засобу ВАЗ 2107 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , виявлено, що згідно даних ІПНП, вищезазначений номерний знак належить іншому автомобілю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2024 року за адресою вул. Поштова, смт Кегичівка, Красноградського району, Харківської області, під час перевірки працівниками поліції транспортного засобу ВАЗ 2107 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , виявлено, що згідно даних ІПНП, вищезазначений номерний знак належить іншому автомобілю.

05.05.2023 року під час огляду автомобіля марки ВАЗ 2107 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 1242 від 10.10.203 являється ОСОБА_4 , було виявлено розбіжність між ідентифікаційним номером транспортного засобу, який зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, та номером, що знаходиться на вищезазначеному автомобілі.

Під час опитування ОСОБА_4 , який є власником транспортного засобу ВАЗ 2107 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , встановлено, що в вересні 2023 року під час відвідування місцевого магазину смт Кегичівка, один з військовослужбовців, запропонував йому купити автомобіль марки ВАЗ 2107 за 15 000 гривень. Оглянувши даний автомобіль ОСОБА_4 вирішив його придбати. ОСОБА_4 передав військовослужбовцеві кошти в сумі 15 000 гривень, та домовився про перереєстрацію транспортного засобу. Військовослужбовець повідомив, що для перереєстрації транспортного засобу ОСОБА_4 необхідно надіслати йому свої паспортні дані, та приїхати до ТСЦ в м. Дніпро. Перебуваючи в м. Дніпро ОСОБА_4 повідомив про це військовослужбовця, з яким вони домовлялися про перереєстрацію автомобіля. На що військовослужбовець назвав адресу на яку останньому потрібно приїхати. Приїхавши за наданою військовослужбовцем адресою, інший військовослужбовець віддав ОСОБА_4 номерні знаки НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 № НОМЕР_4 виданого ТСЦ 1242 від 10.10.2023, де власником зазначено ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 встановив номерні знаки на автомобіль, та на вимогу поліцейський пред`являв вищезазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107 з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_5 може бути привласнений незаконним шляхом, та перебувати в розшуку, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ТСЦ 1242 від 10.10.2023 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1985 року випуску, з ідентифікуючим номером транспортного засобу НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_4 , може бути виготовлене неофіційним шляхом, та не відповідати офіційним бланкам, які перебувають в обігу.

З метою запобігання відчуження майна власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 1242 від 10.10.203 являється ОСОБА_4 , на даному етапі розслідування виникла необхідність накладення арешту на майно останнього, а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_5

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ТСЦ 1242 від 10.10.2023 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1985 року випуску, з ідентифікуючим номером транспортного засобу НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання дізнавач не з`явився, при цьому в самому клопотанні він просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити його, що не суперечить положенням ч.1 ст.172 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора про арешт майна, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права па відчуження, розпорядження іа/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає: спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000014 від 06.02.2024, за ч.4 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно з забороною його відчуження, з обмеженням права власника на цільове використання майна, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_5 .

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане ТСЦ 1242 від 10.10.2023 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1985 року випуску, з ідентифікуючим номером транспортного засобу НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1