УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005107 від 07.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005107 від 07.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме: грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219012; грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219010; автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які поміщено до спец пакету ICR 0023191.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке 07.12.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005107 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт працівників оперативного підрозділу про те, що за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 37, зупинено автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який за оперативною інформацією вчинив дії, направленні на заздалегідь обіцяне отримання та зберігання в салоні автомобіля авто майно (грошові кошти), завідомо одержане кримінально протиправним шляхом.

07.12.2023 проведено невідданий обшук автомобіля марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 37, з метою врятування майна, яке може бути використано як речовий доказ у кримінальному провадженні, в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219012; грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219010; автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які поміщено до спец пакету ICR 0023191.

Враховуючи вищевикладене є всі підстави вважати, що зазначене майно підпадає під ознаки речового доказу, оскільки воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, в порядку ст. 98 КПК України перелічене майно слідчим 08.12.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому та просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, вказав, що в матеріалах кримінального провадження немає фактичних даних про злочин, арешт майна буде порушувати права власника на мирне володіння майном. Зазначив, що на даний час ризики втрати майна відсутні, майно повернуто власнику.

Заслухавши клопотання прокурора, доводи представника, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що у провадженні СВ ВП №1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке 07.12.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005107 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України.

До Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт працівників оперативного підрозділу про те, що за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 37, зупинено автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який за оперативною інформацією вчинив дії, направленні на заздалегідь обіцяне отримання та зберігання в салоні автомобіля авто майно (грошові кошти), завідомо одержане кримінально протиправним шляхом.

07.12.2023 проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 37, з метою врятування майна, яке може бути використано як речовий доказ у кримінальному провадженні, в ході якого було виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219012; грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219010; автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які поміщено до спец пакету ICR 0023191.

Прокурор уважає, що зазначене майно підпадає під ознаки речового доказу, оскільки воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, в порядку ст. 98 КПК України перелічене майно слідчим 08.12.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом із цим на переконання слідчого судді у клопотанні належним чином не доведено той факт, що вилучені грошові кошти, автомобіль, ключі, про арешт яких наполягає прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та мають значення речових доказів для кримінального провадження №0005107 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України, в якому на даний час жодній особі не повідомлено про підозру.

Також слідчий суддя звертає увагу на виключно формальний характер постанови слідчого від 08.12.2023 року, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні фактичні дані та критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідають вилучене під час обшуку майно.

Матеріали клопотання не містять будь-яких фактичних даних, які б підтверджували той факт, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність ОСОБА_5 виправдовує завдання кримінального провадження.

При цьому необхідно зазначити, що дозвіл на вилучення грошових коштів, автомобіля та ключів від нього не надавався.

Матеріали клопотання не містять таких вагомих фактичних даних, які б давали достатні підстави уважати, що вчинено вказаний злочин, передбачений ст. 198 КК України.

Таким чином, з долучених додатків до клопотання слідчий суддя немає можливості пересвідчитися, що існують достатні підстави уважати, що вчинене кримінальне правопорушення. Обставини уважати, що вказане майно без застосування такого заходу забезпечення може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене чи відчужене не наведені.

Враховуючи викладене, наявні в розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать про відсутність підстав для застосування арешту тимчасового вилученого майна як речових доказів, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Враховуючи наведене слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав на даній стадії кримінального провадження для задоволення клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005107 від 07.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Керуючись ст. 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005107 від 07.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, а саме:

-грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219012;

-грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою 250 000 доларів США які поміщені до спец пакету №PSP3219010;

-автомобіль марки «Лексус» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які поміщено до спец пакету ICR 0023191.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1