Провадження № 1-кп/761/2239/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження №0001302 від 17.07.2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва 03.08.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001302 від 17.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

З огляду на вимоги закріплені ст. 32, 314, 615 КПК України, в ході підготовчого судового засідання судом було поставлено на обговорення питання щодо підсудності даного обвинувального акту Шевченківському районному суду м. Києва.

В судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Заперечував проти направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, мотивуючи це тим, що, на його думку вказане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала з приводу призначення обвинувального акту до судового розгляду Шевченківським районним судом м. Києва, вказала, що кримінальне провадження не підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, просила направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду звернення з поданням до Верховного суду для визначення підсудності .

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку прокурора, захисника, дійшов такого висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 статті 314 КПК України.

Одним з питань є направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Під "судом" у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "суд" має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення питань щодо можливого притягнення осіб до кримінальної відповідальності.

Отже, інститут територіальної юрисдикції безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що останній у невстановлений час, але не пізніше 09.05.2023, перебуваючи на території міста Маріуполя, Донецької області, діючи умисно, після свого призначення на відповідну посаду - «старший інспектор отдела участковых уполномоченых полиции по делам несовершенолетних. мариупольского управления мвд РФ» приступив до виконання покладених на нього представниками окупаційних військ РФ та так званої «ДНР» обов?язків, а також став учасником в інформаційних відеороликах, які в подальшому поширено через інформаційні канали так званого «государственное унитарное предприятие «телерадиокомпания Оплот ТВ». У зв?язку з чим почав добровільно приймати участь у діяльності незаконного правоохоронного органу - так званого «Мариупольском управлении МВД РФ», приміщення якого розташоване за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, пр-т Нахімова, 86.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, а Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Частиною 9 статті 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Так, положеннями ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

При цьому, на підставі розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Приморського районного суду міста Маріуполя визначена за Ленінським районним судом міста Дніпропетровська.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану кримінального правопорушення, за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, пр-т Нахімова, 86, Приморський район м. Маріуполя, що поза межами юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

З урахуванням розпорядження Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за правилами територіальної підсудності має здійснюватися Ленінським районним судом міста Дніпропетровська.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, визначених ч.9 ст. 615 КПК України, як на час надходження до суду обвинувального акту, так і на час прийняття судом рішення у підготовчому судовому засіданні. Отже зазначений обвинувальний акт не підлягає розгляду у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Положення ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи наведене, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 615 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 34, 314, 615 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001302 від 17.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, направити до Київського апеляційного суду, для вирішення питання про звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1