Справа № 177/1916/23
Провадження № 1-кп/177/230/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 серпня 2023 року за №00000941 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

17.08.2023 у вечірню годину, більш точного часу на даний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та її співмешканець ОСОБА_7 , перебували за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, ОСОБА_6 поскаржилась ОСОБА_4 на те, що її співмешканець ОСОБА_7 вдарив її. Протиправні дії ОСОБА_7 обурили ОСОБА_4 і у останнього раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 та умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Відразу ж після цього, 17.08.2023 в період часу з 21 годин 00 хвилин до 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 пішов до свого гаража, який знаходиться на території місця їх проживання, де взяв металеву профільну трубу довжиною приблизно 3 метри, з метою заподіяння нею тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та тримаючи її в правій руці попрямував відразу до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де, достеменно знаючи, що в кімнаті перебуває ОСОБА_7 та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_7 і бажаючи їх настання та не переслідуючи за мету заподіяти йому смерть, утримуючи в правій руці металеву профільну трубу довжиною 3 метри, наніс удари вказаною трубою по різним частинам тулуба ОСОБА_7 , який стояв навпроти нього.

Після чого, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, залишив місце його вчинення.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 відповідно до висновку судово медичної експертизи №1427 від 07.09.2023 заподіяні тілесні ушкодження - закрита травма тулуба - садна та підшкірні крововиливи тулуба, розрив селезінки ускладнений гемоперетонітом, позачеревною гематомою, травматичний шок 3 ступеня. За своїм характером ушкодження закритої травми тулуба відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. За своїм характером садна та крововиливи тулуба відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці, придбав речовину рослинного походження «канабіс», яку почав зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , для особистого вживання.

23.08.2023 в період часу з 14 години 39 хвилин до 16 годин 28 хвилин в результаті обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/29428-НЗПРАП від 04.09.2023 є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних засобі, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 594,230 г та є великим розміром.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані :

за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

за ч.2 ст.309 КК України за ознаками - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.

21.09.2023 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №00000941 від 22.08.2023, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , з письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому провадженні повністю та беззастережно визнав пред`явлене йому обвинувачення.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, ч. 2 ст. 309 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, застосувавши вимоги положень ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити п`ять років позбавлення волі, та звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий термін відповідно до статті 75 КК України.

Сторонам угоди судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам її підзахисного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином та ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, а ОСОБА_4 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами остаточного покарання, від відбування якого ОСОБА_4 підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 , який раніше не судимий, іспитовий строк тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Питання щодо речових доказів по справі підлягає вирішенню відповідно до ст.ст. 96-1, п. 3-4, ч.1 ст. 96-2, 100 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.09.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941 від 22.08.2023 щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.309, КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта при проведені судової експертизи № СЕ-19/104-23/29428-НЗПРАП від 04.09.2023 у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 коп.

Речові докази: подроблену речовину рослинного походження канабіс вагою 594,230 г., металевий профіль квадратної форми розміром 3х2, довжиною 3 м., металеву трубу діаметром 2 дюйма, довжиною 120 см., дві тканеві вирізки з матрацу зі слідами РБК (квитанція №3234), зразок крові потерпілого ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_4 (квитанція №3268) знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1