Справа № 444/2176/23
Провадження № 1-кс/444/716/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 23.08.2023 р.

ВСТАНОВИВ :

26.10.2023 року до слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області звернувся із скаргою адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 23.08.2023 р.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 16 червня 2023 року заявником ОСОБА_4 до слідчого відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області було подано заяву про вчинення кримінального провадження, в якій просили внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень за ст. 388 та 382 КК України, вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Розпочати досудове розслідування у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 388 та 382 КК України.

В обґрунтування даної заяви зазначалося, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000201 від 19 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 19 грудня 2021 року близько 01:30 год у м. Жовкві на перехресті вулиць Вокзальна Петлюри, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок наїзду останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: багатовідламковий перелом великої і малої гомілкової кістки правої ноги.

На транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року, було накладено арешт із забороною на відчуження, розпоряджання та користування зазначеним майном.

Вищевказаний автомобіль повинен був знаходитися на території ТзОВ «Геслан», що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сопошин, вул. Туринецька, буд. 4б.

Проте, як було відомо, даний транспортний засіб був періодично відсутній на території майданчика тимчасового утримання ТзОВ «Геслан», з клопотанням власник ОСОБА_6 до слідчого судді про скасування арешту на вказане майно не зверталася, арешт на майно не був скасований.

Однак, ОСОБА_6 неодноразово помічали за кермом автомобіля Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Жовкві.

Наприклад, транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , 14 січня 2023 року, був припаркований у центральній частині м. Жовква, а 15 січня 2023 року стояв на приватній території у м. Жовква.

Також, під час проведення слідчого експерименту було помітно, що автомобіль Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт, був відремонтований, механічні пошкодження автомобіля, спричинені під час ДТП, були усунені. З цього вбачається, що автомобіль Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , покидав територію майданчика тимчасового утримання ТзОВ «Геслан» задля переміщення на майданчик сервісу з технічного обслуговування та ремонту автомобілів.

Більше того, 16 серпня 2022 року та 16 січня 2023 року, адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000201 від 19 грудня 2021 року, звертався до СУ ГУ НП у Львівській області із клопотаннями про надання інформації про місцеперебування автомобіля Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 та вжиття заходів щодо виконання ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року про накладення арешту.

На підставі даної заяви 17 червня 2023 року слідчим відділом поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

23 серпня 2023 року слідчим відділом поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000231 від 17 червня 2023 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Досудове розслідування по вказаній справі, результатом якого є винесення даної постанови, проведено однобічно, є неповним і упередженим. Під час досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Досудове розслідування проведено формально, без дотримання вимог чинного Законодавства України.

Загалом досудове розслідування проведено з грубим порушенням ч. 2 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З даною постановою категорично не погоджується, вважає її передчасною винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено дій для отримання доказів вчинення кримінальних правопорушень та не надано їм належної оцінки, а також такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

З аналізу постанови про закриття кримінального провадження, вбачається, що слідчим формально проведено досудове розслідування, оскільки фактично лише обмежилося допитами у якості свідків заявника ОСОБА_4 та його батька ОСОБА_8 , які зазначили відомі їм обставини справи.

Також, в якості свідка була допитана ОСОБА_6 , яка є власником транспортного засобу Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , та яка повідомила серед іншого, що вона не була ознайомлена з ухвалою слідчого судді про накладення арешту на транспортний засіб Ленд Ровер Діскавері. Не заперечує, що даний автомобіль після вилучення зберігався на території ТзОВ «Геслан», та те, шо в подальшому вона забирала транспортний засіб в кінці 2021 року та на початку 2022 року та одразу його відремонтувала. Після ремонту його одразу повернула на територію ТзОВ «Геслан». В листопада 2022 року вона забрала належний їй автомобіль, оскільки слідчим ОСОБА_9 проводився слідчий експеримент у межах кримінального провадження 0000201 від 19 грудня 2021 року. Як експеримент завершився, слідчий їй не повідомив, що транспортний засіб потрібно повернути на майданчик, де він раніше зберігався, тому вона його забрала додому, де і зберігала та час від часу користувалась. За певний період часу її зателефонував слідчий та повідомив, що автомобіль потрібно повернути на майданчик. В подальшому 31 липня 2023 року вона подала клопотання до суду про скасування арешту на майно, який був скасований.

Крім того, слідчим у постанові зазначається, що в ході досудового розслідування було отримано ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , у якій в результативній частині слідчим суддею не зазначено, про те що наявна заборона відчуження та розпорядження майном, а саме згаданим автомобілем.

На підставі вищезазначеного, слідчим зроблено висновок у постанові про закриття кримінального провадження, про те, що «під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, за результатом яких вбачається, що в діяннях ОСОБА_6 , відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки остання не була ознайомлення з ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду про накладення арешту та зокрема в останній не вказано заборони, щодо розпорядження та користування тим чи іншим майно на яке було накладено арешт, що підтверджується зібраними матеріалами провадження, що у свою чергу підтверджує відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.»

З даним висновком слідчого не погоджуються, на підставі нижчезазначеного.

По-перше. Щодо твердження слідчого ОСОБА_5 про те, що в ухвалі слідчого судді ОСОБА_1 від 22 грудня 2021 року не вказано заборони, щодо розпорядження та користування тим чи іншим майно на яке було накладено арешт, зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, ухвалою слідчого судді від 22 грудня 2021 року було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме автомобіль Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_6 . Мотивами зазначеними в ухвалі слідчого судді є те, що використання автомобіля його власником/користувачем чи особами, які мають право керувати ним, може призвести до втрати або пошкодження даного транспортного засобу, слідів, які несе на собі вказаний транспортний засіб або настанні інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні та встановленню істини.

Отже, зазначене в резолютивній частині ухвали суду про накладення арешту, включає в себе заборону користування, розпорядження та відчуження транспортного засобу, про що було відомо власнику транспортного засобу.

Тому, зроблений висновок слідчим, про те, що слідчим суддею не зазначено, про те що наявна заборона відчуження та розпорядження майном, а саме автомобілем, і це є однією із підстав для закриття кримінального провадження, лише вказує про формальне, однобічне, неповне і упереджене проведення досудового розслідування з порушенням норм матеріального та процесуального права.

По-друге. Згідно частиною 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000201 від 19 грудня 2021 року, вбачається, що 20 грудня 2021 року слідчим ОСОБА_10 винесена постанова, якою визнано транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні, та місцем зберігання визначено територію ТзОВ «Геслан», що знаходиться за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сопошин, вул. Туринецька, буд. 4б.

На транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року, було накладено арешт.

Як вбачається з даної ухвали слідчого судді «Власниця автомобіля ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.»

З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 була обізнана про те, що у провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває на розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб, також їй було відомо про час і місце розгляду справи.

Крім того, з наданих пояснень, які зазначенні у постанові про закриття кримінального, ОСОБА_6 була обізнана, що її транспортний засіб був вилучений та зберігався на території майданчика тимчасового утримання ТзОВ «Геслан». Та те, що вона приблизно в кінці 2021 року та на початку 2022 року, забирала належний їй транспортний засіб з метою проведення ремонтних робіт та відповідно здійснено такий ремонт.

Також, повідомляє, що ОСОБА_6 зверталася до Жовківського районного суду Львівської області з клопотанням про часткове знаття арешту на майно, мотивуючи тим, що автомобіль їй потрібний для використання, а заборона користуватися ним призводить до обмеження можливостей та її потреб, тому просить скасувати арешт в частині користування ним.

23 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_11 було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про часткове зняття арешту, мотивуючи тим, що потреби у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, повторно потрібно провести слідчий експеримент для якого необхідно використати арештований автомобіль в такому стані в якому він знаходився на момент ДТП.

Проте, як нам відомо з пояснень ОСОБА_6 транспортний засіб був відремонтований ще до подачі клопотання про часткове знаття арешту на майно, а саме в кінці 2021 року та на початку 2022 року. Тобто, остання свідомо знищила сліди злочину, які були наявні на транспортному засобі, ще до того як були проведенні всі необхідні експертизи.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_6 при її допиті 23 серпня 2023 року, ввела в оману слідчого про те, що вона «їй ніхто не повідомив, що належний їй автомобіль потрібно повернути на майданчик де він раніше зберігання, тому вона його забрала до себе додому, де і зберігала та час від часу користувалася». Оскільки, як зазначалося вище, ОСОБА_6 зверталася до суду з відповідним клопотанням про часткове скасування арешту, у якому їй було відмовлено в частині користування.

Одним із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень (ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України). Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання кожною особою на всій території України. Згідно з ч. 2 ст. 21 КПК вироки та ухвали суду підлягають обов`язковому та безумовному виконанню.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Відповідне положення міститься у постанові ККС ВС від 13 липня 2021 року у справі № 664/2551/18.

Водночас слід зауважити, що наявність у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказують на її бланкетний характер, адже для розкриття змісту такої диспозиції у кожному конкретному випадку суб`єкт правозастосування повинен звертатися до тексту самого судового рішення, а також до норм законодавства, які визначають порядок реалізації відповідних судових приписів.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, встановлену законом.

Тобто, саме твердження ОСОБА_6 проте, що вона користувалася, відремонтувала автомобіль за декілька днів після накладення арешту на транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 та знищила сліди злочину, тягне за собою наслідок юридичної відповідальності.

По-третє. Не допитано в якості свідка старшого слідчого ОСОБА_12 з метою встановлення обставин неодноразової, безперешкодної передачі транспортного засобу ОСОБА_6 з території спеціального майданчика для зберігання транспортних засобів, та чи він надавав письмовий дозвіл з метою забирання транспортного засобу з території майданчика тимчасового утримання. Чи вживалися ним будь які міри, після виявлення того, що ОСОБА_6 не повернула автомобіль на майданчик після проведення слідчого експерименту та певний період часу ним користувалась.

По-четверте. Слідчим ОСОБА_5 під час досудового розслідування не допитано ОСОБА_7 , директора майданчика тимчасового утримання ТзОВ «Геслан» на підставі, якого документа ОСОБА_6 перебувала, вільно пересувалася по території майданчика тимчасового утримання та в подальшому забрала транспортний засіб марки Ленд Ровер Діскавері, д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, не було вилучено журналу обліку прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, що зберігаються на спеціальному майданчику чи стоянці, акту прийняття-передачі транспортного засобу, чи будь якої іншої документації, яка б надала можливість встановити, яким чином ОСОБА_6 безперешкодно, в любий для неї час забирала з майданчика тимчасового утримання належний їй транспортний засіб.

Зазначає, що арештовані транспортні засоби, які знаходяться на майданчиках тимчасового утримання можна забрали лише у випадку коли був скасований арешт слідчим суддею чи з письмового дозволу слідчого у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження для проведення слідчої дії.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, розслідування вказаного кримінального провадження проводилось поверхнево, внаслідок чого висновок про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Заявник в судове засідання не прибув, однак подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Слідчий ОСОБА_13 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак направив на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000231. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 306 КПК УКкраїни, його неявка не перешкоджає розгляду скарги, а тому слідчий суддя вважає за можливе скаргу розглянути у відсутності сторін.

Слідчий суддя оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000231 вважає, що дана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Зі змісту ст. 307 КПК України, вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що слідчий відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000231.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», а саме, «Оскарження постанов слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження», правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в такому було здійснено фактично декілька слідчих дій, серед яких допит ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , інші необхідні слідчі дії, які зазначені в самій скарзі адвоката ОСОБА_3 не вчинялися.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що слідчим ОСОБА_5 не вчинено ряд необхідних слідчих дій, зокрема тих, які зазначені в скарзі адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження та які наведені вище в мотивах звернення скаржника до суду з приводу закриття кримінального провадження.

А тому враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку слідчим не було виконано жодних необхідних дій для збирання належних та допустимих доказів, які в свою чергу встановили наявність чи відсутність фактів та обставин, які б мали значення для вищезгаданого кримінального провадження.

Таким чином слідчим не проведено досудове розслідування, а лише поверхнево вчинено декілька слідчих дій, які не сприяли встановленню дійсних обставин справи.

А тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищевказану постанову винесено необгрунтовано та передчасно, слід виконати ряд процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень зазначених вище, а тому таку постанову слід скасувати.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову слідчого відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 23 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000231, внесеного до Єдиного державного реєстру досудового розслідування 17 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - скасувати.

Матеріали досудового розслідування № 0000231 від 17 червня 2023 року надіслати до відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області - для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1