печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 08.11.2023,-

В С Т А Н О В И В :

20.11.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 08.11.2023.

Оскільки заявник відомостей, що дані заяви (повідомлення) від 08.11.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Представник Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Керівник відділу Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заперечення на вказану скаргу, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань розглянуто Вашу заяву про вчинення кримінального правопорушення від 08.11.2023, а саме щодо можливих неправомірних дій старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 .

За результатом розгляду повідомляємо наступне, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань визначені Законом України «Про Державне бюро розслідувань». Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підставою вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Заявою або повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення є звернення, у якому наведені об`єктивні дані, які свідчать про вчинення кримінального караного діяння.

Так п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви чи повідомлення, повинні мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, за результатами розгляду заяви встановлено, що у ній не міститься об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і вказують на ознаки складу злочину, що відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України мають бути визначальним критерієм для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до диспозицій ч. 1, 2 ст. 382 КК України невиконання судового рішення полягає в умисному невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.

Натомість з доданих до заяви документів вбачається, що неодноразово слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 листами від 27.10.2023 № 33674-23/10-2-02-01-14072/23, 24.10.2023 № 33078-23/10-2-02-01-13900/23, 24.10.2023 № 33577-23/10-2-02-01-13901/23, 20.09.2023 № 29470-23/10-2-02-01-12491/23 повідомляв, що після отримання відповідних судових рішень у порядку, передбаченому ч. ч. 1, 2 ст. 535 КПК України, органом досудового розслідувань буде вжито необхідних заходів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи, викладені в заяві встановлено, що наразі відсутні достатні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що 08.11.2023 заявник ОСОБА_4 направив на адресу Державного бюро розслідувань, заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, яку було отримано відповідальною особою 13.11.2023.

Станом на день подання скарги інформацію про внесення відомостей за заявою (повідомленням) від 08.11.2023 заявником не отримано.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Також, частиною 2 статті 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У заяві про кримінальне правопорушення заявником зазначено короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню кваліфікацію правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити, оскільки встановлено, що у порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги у суді, відомості з заяви (повідомлення) від 08.11.2023, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розслідування не розпочиналось, та як наслідок зобов`язати уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою (повідомленням) ОСОБА_4 , від 08.11.2023 про вчинення кримінального правопорушення, у порядку та у строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 08.11.2023 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою (повідомлення) ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 08 листопада 2023 року та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати адвоката ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1