Справа № 638/3242/23
Провадження № 1-кс/638/1925/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 11.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся начальник відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобілі SKODA ROOMSTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , сірого кольору, та AUDI A7, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, користування.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 11.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала Дзержинського р/с. м. Харкова із зобов`язанням внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення шахрайських дій, у зв`язку з якими ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Також зазначає, що зазначені у клопотанні транспортні засоби належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину по . Автомобілі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та у органу досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на вказане майно шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, користуватись ним. Незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструкції, а крім того вищезазначене майно э предметом та доказом злочину. У разі неприйняття вказаного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направлені на його знищення, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, призначення та проведення необхідних експертиз.

В судовому засіданні слідчий підтримала внесене клопотання.

Інші учасники заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУ ПН в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 11.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 вбачається, що у вересні 2021 року невстановлена особа використала завідомо підроблений офіційний документ. Крім того, до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Дзержинського р/с м.Харкова із зобов`язанням внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення шахрайських дій, у зв`язку з якими ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Постановою слідчого від 17.08.2023 року автомобілі SKODA ROOMSTER, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , сірого кольору, та AUDI A7, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадження.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оглядом матеріалів кримінального провадження №0000031 від 11.01.2023 року встановлено, що підозра жодній особі не пред`явлена.

Отже, на підставі даних, які містяться в клопотанні про арешт майна та матеріалах кримінального провадження, можна зробити висновок, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , яким на дату розгляду клопотання належать зазначені у клопотанні транспортні засоби, в даному кримінальному провадженні мають статус третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим кодексом.

Таким чином, нормою ч.2 ст.64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звертатися виключно прокурор.

Разом з цим, клопотання про арешт вилученого майна подано слідчим начальником відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , що є недотриманням вимог ч.2 ст.64-2 КПК України.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

На підставі викладеного у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 11.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.11.2023 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1