Справа № 368/1800/23
провадження № 1-в/368/125/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

та представника трудового колективу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням,

В С Т А Н О В И В:

До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покарання, мотивуючи клопотання наступним.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 р. його, ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, за який його засуджено відноситься до категорії тяжких злочинів з необережності. В такому разі згідно з п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України засуджений має відбути не менше 1/3 строку покарання, для того, щоб до нього можливо застосувати заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

28.06.2023 року ним відбуто 1/3 призначеного покарання.

За час тримання в державній установі «Київський СІЗО» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

В державній установі «Кагарлицька виправна колонія» характеризується позитивно. За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку від керівництва установи отримав шість заохочень. Стягнень не має. На даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».

Дотримується правомірних відносин та ввічливого стягнення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті.

Вину в скоєному злочині визнає та щиро кається.

У разі заміни невідбутої частини покарання більш м`яким має намір працевлаштуватися до ТОВ «УКРЕНЕРГОГАЗПРОМБУД», що гарантується листом, який надав роботодавець.

Таким чином, ним відбуто 1/3 призначеного йому покарання, має хорошу поведінку, до праці ставиться сумлінно, можна вважати, що він став на шлях виправлення.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав клопотання засудженого, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, представника трудового колективу, дослідивши матеріали клопотання засудженого, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосувати до нього ст. 82 КК України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м. Києва засуджений 28 жовтня 2021 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на 2 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2022 р. вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2021 року залишено без змін.

Початок строку покарання 28.10.2021 року.

Кінець строку покарання 28.10.2026 року.

1/3 строку покарання 28.06.2023 року

Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 28.10.2021 р. За час перебування у ДУ «Київський СІЗО» до праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав.

У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 27.10.2022 р.

27.10.2022 р. засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».

Станом на 28.06.2023 р. засуджений ОСОБА_5 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.

За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:

?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;

?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Так, 12 липня 2023 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , яке було залишено без розгляду по заяві засудженого.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 20.12.2023 року начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що за час відбування покарання у виправній колонії дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. Протягом всього часу відбування покарання в установі має поведінку позитивного спрямування. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що засуджений має два заохочення.

Щодо відношення засудженого до праці, то слід зазначити, що засуджений працював з 01.08.2023 р., про що було зроблено висновок про можливість залучення засудженого до праці, про це повідомив як представник колонії, так і сам засуджений.

Щодо відшкодування потерпілим, то, зі слів засудженого, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 р. в частині цивільного позову скасовано на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Проте доказів того, що обвинуваченим проводились якісь оплати потерпілим до суду не надано.

Відношення засудженого ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, то згідно вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, засуджений ОСОБА_7 свою вину визнати не забажав, заходів до відшкодування збитків потерпілим не вживав, намагався суд ввести в оману щодо своєї невинуватості у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та перекласти вину на інших осіб.

Разом з тим, відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`якою застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Отже, суд дійшов до висновку про передчасність застосування положень ст. 82 КК України з урахуванням того, що шлях виправлення засудженого має пройти певні часові проміжки, які не можуть бути скорочені шляхом застосування заохочень, позитивної поведінки, відсутність стягнень, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на теперішній час суд не вбачає підстав для заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1