УХВАЛА

судового засідання

27 жовтня 2023 рокуСправа № 951/842/20
Провадження №1-кп/951/4/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в смт. Козова клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування ухвал про накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження,відомості про яке внесені 19.01.2020 за №0000012 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

10.04.2023 обвинуваченим подано клопотання, відповідно до якого він просив скасувати накладене на нього грошове стягнення у зв`язку з неявкою до суду. Таке клопотання мотивоване тим, що у час коли він виконував завдання громади оборонного характеру та не прибув судове засідання завчасно, де не був належно повідомлений у вище вказаній справі, його судом було оголошено в розшук як особу, що ухилялася від явки до суду. У судові засідання він декілька разів не прибув через вторгнення російської федерації на територію України, тобто з поважних причин.

10.08.2023 обвинуваченим подано клопотання, відповідно до якого він просив поновити строки оскарження та про скасування ухвали від 28.06.2023 як безпідставну про накладення на нього грошового стягнення.

У судовому засіданні обвинувачений вимоги клопотання підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що не мав часу подати належні докази на підтвердження клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також підтримав продані клопотання та просив їх задовільнити.

Прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вказавши, що були наявні усі підстави для накладення грошового стягнення на обвинуваченого за неявки у попередні судові засідання.

Вирішуючи заявлені обвинуваченим клопотання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення мети досягнення дієвості цього провадження є накладення грошового стягнення.

Відповідно до ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Згідно зі ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення, яке подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 14.12.2022 накладено грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок.

Така ухвала суду винесена з тих мотивів, що у судове засідання, призначене на 26.07.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, через електронну форму звернення громадян на сайті Судової влади надійшло повідомлення з проханням перенести судове засідання на іншу дату, оскільки перебуває в іншій області та не має можливості бути присутнім. Проте, ідентифікувати, що таке повідомлення дійсно надійшло від ОСОБА_4 неможливо.

У судове засідання, призначене на 11.08.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 26.07.2022 суду не надав. Через електронну форму звернення громадян на сайті Судової влади надійшло повідомлення з проханням перенести судове засідання на іншу дату, оскільки він знаходиться на лікуванні. Проте, ідентифікувати, що таке повідомлення дійсно надійшло від ОСОБА_4 неможливо.

У судове засідання, призначене на 02.09.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, клопотань про відкладення до суду не подав, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 11.08.2022 суду не надав.

Ухвалою суду від 02.09.2022 задоволено клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання, призначене на 15:00 год. 08.09.2022.

У судовому засіданні 08.09.2022 обвинувачений ОСОБА_4 був попереджений судом про необхідність надати докази на підтвердження поважності неявки у попередні судові засідання.

У судовому засіданні 20.09.2022 обвинувачений ОСОБА_4 надав суду виписку із медичної картки стаціонарного хворого про перебування на лікуванні у період з 04.08.2022 по 17.08.2022. Причин неявки у судові засідання 26.07.2022 та 02.09.2022 суду не пояснив.

У судове засідання, призначене на 03.11.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, через електронну форму звернення громадян на сайті Судової влади надійшло повідомлення з проханням перенести судове засідання на іншу дату через те, що вони усією сім`єю перебувають на самоізоляції через захворювання. Проте, ідентифікувати, що таке повідомлення дійсно надійшло від ОСОБА_4 неможливо.

У судове засідання, призначене на 14.12.2022 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, клопотань про відкладення до суду не подав, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 03.11.2022 суду не надав.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаними, що складений щодо нього обвинувальний акт перебуває на розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області, а також будучи викликаним у встановленому цим Кодексом порядку в судові засідання не з`являється, не повідомляв про причини свого неприбуття.

Тобто ухвалою суду від 14.12.2022 грошове стягнення на обвинуваченого накладено у зв`язку з неявкою без поважних причин у судові засідання 26.07.2022, 02.09.2022, 03.11.2022, 14.12.2022.

Жодних доказів поважності причин неявки у вказані судові засідання обвинуваченим до відповідного клопотання не додано, як і не наведено жодних доводів на його обґрунтування. Гарантійний лист Козівської селищної ради стосується обставин, які мали місце вже після винесення ухвали про накладення грошового стягнення на обвинуваченого.

Щодо твердження обвинуваченого щодо того, що у нього не було достатньо часу щоб надати суду відповідні докази, суд акцентує увагу, що грошове стягнення на обвинуваченого накладено ухвалою суду від 14.12.2022, клопотання про скасування ухвали обвинуваченим подано 10.04.2023, відтак, до 27.10.2023 у обвинуваченого було достатньо часу для надання суду відповідних доказів.

Також ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.06.2023 накладено грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Така ухвала винесена судом за врахуванням тих обставин, що ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19.04.2023 застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Тернопільського району Тернопільської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання/роботи.

У судове засідання, призначене на 29.05.2023 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, клопотань про відкладення до суду не подав. Повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом відправлення судових повісток в електронному вигляді за допомогою SМS-повідомлення на мобільний телефон, який був вказаний ним у заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SМS-повідомлення від 14.07.2021.

У судове засідання, призначене на 12 год 00 хв 12.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 29.05.2023 суду не надав. Повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку. Поштове відправлення повернулося неврученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Через електронну форму звернення громадян на сайті Судової влади об 11 год 54 хв надійшло повідомлення такого змісту: «Доброго дня шановний суд, прошу вас перенести судове засідання на інший час та дату, у зв`язку з тим, що через сильні перепади напруги у мене на роботі сталася аварія по електромережі, так як не має електроенергії не має відповідно і води, тому я працюю над тим щоб вирішити цю проблему як можна скоріше, щоб люди змогли приготувати собі їжу, дякую за розуміння». Проте, ідентифікувати, що таке повідомлення дійсно надійшло від ОСОБА_4 неможливо.

У судове засідання, призначене на 21.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, клопотань про відкладення до суду не подав, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 12.06.2023 суду не надав. Повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку. Поштове відправлення повернулося неврученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Хоча ухвалою суду від 19.04.2023 обвинувачений зобов`язувався повідомляти суд про зміну свого місця проживання, таких повідомлень до суду не надходило.

Ухвалою суду від 21.06.2023 задоволено клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання, призначене на 10:30 год. 28.06.2023.

У судове засідання, призначене на 28.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 не прибув, клопотань про відкладення до суду не подав, доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання 21.06.2023 суду не надав.

Обвинувачений про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом відправлення судових повісток в електронному вигляді за допомогою SМS-повідомлення на мобільний телефон, який був вказаний ним у заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SМS-повідомлення від 14.07.2021.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаними, що складений щодо нього обвинувальний акт перебуває на розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області, а також будучи викликаним у встановленому цим Кодексом порядку в судові засідання не з`являється, не повідомляє про причини свого неприбуття.

Тобто ухвалою суду від 28.06.2023 грошове стягнення на обвинуваченого накладено у зв`язку з неявкою без поважних причин у судові засідання 29.05.2023, 12.06.2023, 21.06.2023, 28.06.2023.

Щодо твердження обвинуваченого щодо того, що у нього не було достатньо часу щоб надати суду відповідні докази, суд акцентує увагу, що грошове стягнення на обвинуваченого накладено ухвалою суду від 28.06.2023, клопотання про скасування ухвали обвинуваченим подано 10.08.2023, відтак, до 27.10.2023 у обвинуваченого було достатньо часу для надання суду відповідних доказів.

Поважні причини неприбуття особи на виклик викладені у ст. 138 КПК України. Так, п. 4 ч. 1 цієї статті до поважних причин неявки відносить відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що на кожне із перелічених судових засідань обвинуваченому було доставлено у формі SMS повідомлення повістку про виклик до суду на мобільний телефон, який був вказаний ним у заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SМS-повідомлення від 14.07.2021, а також обвинувачений повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку.

Таким чином, обвинувачений кожного разу завчасно був повідомлений про дату судового засідання та міг вжити заходів щодо своєчасного прибуття у судове засідання. У разі, якщо прибуття до суду з якихось причин було неможливе, обвинувачений мав достатньо часу для того, щоб повідомити суд про причини своєї неявки.

Обвинувачений ОСОБА_4 не навів обставин, які б заважали йому чи унеможливили здійснити направлення інформаційного повідомлення до суду про причину неявки у судове засідання.

Оскільки грошове стягнення накладається не лише за неявку до суду, а й за неповідомлення причин неявки, ураховуючи відсутність поважних причин як неявки у судові засіданні так і неповідомлення про причини неявки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування ухвал Козівського районного суду Тернопільської області від 14.12.2022 та 28.06.2023 про накладення грошового стягнення.

Керуючись ст.ст.147 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування ухвал Козівського районного суду Тернопільської області від 14.12.2022 та 28.06.2023 про накладення грошового стягнення у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ