Провадження № 1-кс/752/5847/23
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Києва клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000375, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор вказує наступне.

У провадженні слідчого управління ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за фактом привласнення службовими особами бюджетних коштів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи

КК «Київавтодор» та КП шляхово-експлуатаційного управління Подільського, Печерського та Солом`янського району, за попередньою змовою, вчиняють привласнення бюджетних коштів, шляхом забезпечення підпорядкованим та наближеним підприємствам перемоги під час проведення державних закупівель на послуги з капітального ремонту доріг, благоустрою та ліквідації аварійної ямковості за державні кошти.

Причетність службових осіб комунальної корпорації «Київавтодор», комунальних підприємств шляхово-експлуатаційного управлінь Подільського, Печерського та Солом`янського районів, ряду суб`єктів господарської діяльності та інших, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Так, 21.07.2023 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва (1-кс/752/5596/23) за адресою: Київська область, місто Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 2 за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «МОСТОБУДІВЕЛЬНИЙ ЗАГІН №112» (код ), у період часу з 07 години 56 хвилин по 14 годину 04 хвилин, проведено обшук з метою вилучення документів щодо фінансово-господарської діяльності (тендерна, реєстраційна, первинна, бухгалтерська, банківська документація тощо), в тому числі договорів з додатками та додатковими угодами до них, проектно-кошторисної документації, дефектних актів, підтверджуючих документів про залучені субпідрядні організації до виконання робіт, актів приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт форми КБ-3 в рамках договорів, паспортів та сертифікатів якості на будівельні матеріали використані під час виконання робіт (асфальтобетонну суміш, бетон, бар`єрні огородження, опори тощо), протоколів випробувань, висновків експертиз, журналів ведення технічного нагляду, журналів ведення робіт, розливу в`яжучих матеріалів, ущільнення при влаштуванні вирівнюючого шару, ущільнення асфальтобетонну, укладання асфальтобетонної суміші; актів закриття прихованих робіт, товарно-транспортних накладних на будівельні матеріали, паспортів на асфальтобетонну суміш тощо; листування, чернеток, записних книжок, нотаток, записів «чорної бухгалтерії», звітів та інших документів; документів про легалізацію отриманих грошових коштів, а також інших предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, що стосується взаємовідносин між замовниками, підрядниками, субпідрядниками та іншими по держаним закупівлям №№ UA-2021-04-12-006683-b, UA-2021-01-06-000673-a, UA-2019-04-03-000583-а, UA-2020-02-20-002141-a, UA-2021-12-02-016193-c, UA-2022-08-04-008781-a, UA-2022-08-08-004597-a, UA-2022-08-04-006982-a, у період часу з 2019 року по теперішній час, а також статутно-реєстраційних документів, положень, посадових інструкцій, наказів (розпоряджень) про призначення, особових справ службових осіб указаного суб`єкта господарської діяльності, а також з метою виявлення та вилучення інформації, яка може міститися на окремому комп`ютерному обладнання (серверах), накопичувачах інформації, інших носіях інформації, комп`ютерній техніці, відповідному обладнання та устаткуванні, мобільних телефонах, планшетах, ноутбуках та інших електронних засобах збереження інформації, яка має значення для досудового розслідування.

У ході проведення вказаного обшуку, серед вилучених речей, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, слідчим вилучено предмети, які мають значення для кримінального провадження. Однак, в переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, не надано дозвіл на їх вилучення, тобто, наразі грошові кошти в сумі 693 000 гривень та 100 доларів США, вважаються тимчасово вилученим майном, які належать ОСОБА_5 .

Постановю слідчого від 21.07.2023 вилучені за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ "Мостобудівельний загі № 112", грошові кошти в сумі 693000 гривен та 100 доларів США визнано речовими доказами у кримінальному провадження № 0000375.

Метою арешту майна прокурор зазначає збереження речових доказів.

У судовому засіданні винесене на розгляд слідчому судді клопотання прокурор просив не задовільняти, оскільки в судовому засіданні власник майна пояснив походження грошових коштів.

Захисник власника майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі, перш за все з підстави того, що грошові кошти, на які прокурор просить накласти арешт, не перебувають у власності ТОВ "Мостобудівельний загін № 112", а є власністю іншої особи ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, долучені в його обґрунтування докази та заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000375 від 14.07.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за фактом привласнення службовими особами бюджетних коштів.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в цьому кримінальному провадженні необхідність у накладенні арешту на майно обгрунтовується наявністю підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, слідчим вилучені 21.07.2023р. під час проведення обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ "Мостобудівельний загін №112", речі та предмети, в тому числі грошові кошти в сумі 693 000 гривень та 100 доларів США визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зазначених вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням про арешт майна, не дотримався в повному обсязі.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, винесення постанови про визначення майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя відмічає про те, що прокурором не наведеного жодного належного доказу на підтвердження необхілності накладення арешту на грошові кошти.

При цьому слідчий суддя бере до уваги заперечення адвоката з урахуванням інформації, отриманої в судовому засіданні.

Слідчий суддя вважає, що грошові кошти, вилучені під час обшуку в даному кримінальному провадженні, не відповідають критерію речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України, а саме не доведено, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання залишити без задоволення.

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1