Справа № 358/1546/23 Провадження № 1-кп/358/286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження (справа №358/1546/23, провадження № 1-кп/358/286/23) по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 308, частиною другою статті 308 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження (справа №358/1546/23, провадження № 1-кп/358/286/23) по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 308, частиною другою статті 308 КК України.

Відповідно до обвинувального акту в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів та ухвалено тримати його під вартою до 01 вересня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 05 жовтня 2023 року включно.

28 вересня 2023 року прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 разом із направленням обвинувального акту щодо ОСОБА_5 подала до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на те, що судовий розгляд справи не завершено та враховуючи, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308 КК України, за які останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, не відпали і продовжують існувати. Так зазначає про наявність ризиків обвинуваченим переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що ОСОБА_5 хоч і вважається таким що немає судимості згідно ст. 89 КК України, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, є наркозалежною особою та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів. Наявність ризиків обґрунтовується також тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які дали показання про особу ОСОБА_5 . Також на переконання прокурора інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду справи. Щодо наявності обґрунтованої підозри відносно обвинуваченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308 КК України, то на переконання прокурора сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, вагомість цих доказів підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів.

Прокурор також вказує на те, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки: особисте зобов`язання з урахуванням тяжкості вчинених злочинів є занадто м`яким для обвинуваченого ОСОБА_5 ; особиста порука не може бути застосована, так як відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки такий запобіжний захід належним чином не забезпечить запобігання спробам переховуватися від суду, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, на теперішній час не встановлено осіб, які зможуть забезпечити відбуття ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема цілодобового, оскільки ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку.

В підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтримали подане клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Зазначили, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 308, частиною другою статті 308 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, а відтак, враховуючи особу обвинуваченого, який ніде не працює, інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні висловив заперечення проти задоволення клопотання прокурора, та вказав на те, що на переконання сторони захисту наявні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт, що дасть змогу уникнути будь-яких ризиків. Крім того, вказав на те, що прокурор не довів в судовому засіданні достатніми доказами того факту, що його підзахисний може ухилитися від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків. Вважає, що зазначені в клопотанні ризики не існують.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт та запевнив суд, що в нього не має жодних підстав ухилятися від суду, оскільки він не вчиняв жодних дій спрямованих на ухилення від слідства та суду, не буде впливати на свідкв та й не має таких намірів.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані докази, суд вирішуючи клопотання прокурора враховує наступне.

Так, 05 жовтня 2023 року спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судове провадження не завершено.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; репутацію обвинуваченого; наявність судимостей.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При розгляді судом клопотання прокурора, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», вказано на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).

У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування, 05 липня 2023 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 307 КК України.

15 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частинами першою та другою статті 308 КК України.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено слідчим суддею відповідно до ухвали суду від 30 серпня 2023 року до 05 жовтня 2023 року включно.

Наявність ризиків обґрунтовувалась тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, також може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 308, частиною другою статті 308 КК України, які у відповідності до частини п`ятої статті 12 Кримінального кодексу України, відносяться до тяжких злочинів.

З урахуванням положень ст. 178 КПК України при вирішенні клопотання прокурора суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання обвинуваченого винуватими у вчиненні злочинів, у вчиненні яких він обвинувачуються.

Сторона захисту під час розгляду клопотання просила обрати обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, обгрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачений не буде ухилятися від суду, впливати на свідків та не продовжить вчиняти кримінальні правопорушення.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати.

Водночас, наявність вказаних вище ризиків стосовно обвинуваченого, дій до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні тяжких злочинів, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність продовження дії застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також матеріали кримінального провадження не свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 має бездоганну репутацію. Стороною обвинувачення суду надана негативна характеристика на обвинуваченого, відсутні відомості про його зайнятість (роботу) до затримання.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Оскільки в судовому засіданні встановлено ризики можливого ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, можливість продовження вчиняти кримінальні правпорушення, суд вважає, що стосовно ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у даному судовому провадженні.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки: особисте зобов`язання з урахуванням тяжкості вчинених злочинів є занадто м`яким для обвинуваченого ОСОБА_5 ; особиста порука не може бути застосована, так як відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 , оскільки такий запобіжний захід належним чином не забезпечить запобігання спробам переховуватися від суду, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Продовжуючи запобіжний захід обвинуваченому, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою визначається в днях та не може перевищувати 60 днів.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів до 02 грудня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначені розміру застави, суд враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та його матеріальний стан, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та вважає за належне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, встановивши ОСОБА_5 заставу, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою прокурора та суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 315, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому за частиною другою статті 307, частиною першою статті 308, частиною другою статті 308 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 02 грудня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Богуславського районного суду Київської області за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ):26268119; банк отримувача: ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0018661.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою прокурора та суду;

2) повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1