Справа № 729/1058/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

15.02.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар, Німеччина, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, який не одружений, не працює, раніше судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та продовжений Указом Президента України від 18.11.2022 №757/2022 з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, будучи раніше засудженим за злочини проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин за таких обставин.

07.12.2022 близько 19 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_3 в приміщенні житлового будинку в якості гостя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, наданого до акаунту ОСОБА_8 в мобільному додатку «Приват24», до котрого прив`язана банківська картка з № НОМЕР_1 , котра належить ОСОБА_8 , шляхом переведення грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 , таємно викрав грошові кошти в сумі 3985, 33 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю за пред`явленим обвинуваченням. Пояснив, що він дійсно в грудні 2022 року шляхом вільного доступу наданого до акаунту ОСОБА_8 в мобільному додатку Приват 24 до котрого прив`язана банківська картка, яка належить останньому перевів грошові кошти в сумі 3985,33 грн. на банківську картку ОСОБА_9 , яка перебувала у його користуванні. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд. З сумою викраденого погоджується. В скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати. Заподіяну потерпілому шкоду добровільно відшкодував.

Крім свідчень обвинуваченого, його вина у вчиненні описаного вище злочину повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

протоколом про прийняття заяви ОСОБА_8 та витягом є ЄРДР від 02.01.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_8 повідомив працівників поліції про те, що в період часу з 04.12.2022 по 07.12.2022 невідома особа з його банківського карткового рахунку а АТ КБ «ПриватБанк» таємно викрала грошові кошти в сумі 4000 грн.;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 14.03. 2023 з якого вбачається, що документи зазначені в постанові прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей та документів від 09.02.2023 та які знаходилися в Чернігівському РУ АТ КБ « Приватбанк» вилучені та інформація щодо них знаходиться на оптичному СD-R диску;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.03. 2023 з якого вбачається, що документи зазначені в постанові прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей та документів від 09.02.2023 та які перебували у володінні АТ « Райффайзен банк» вилучені та інформація щодо них знаходиться на оптичному СD-R диску;

протоколом огляду банківської картки, АТ « Райффайзен банк» належної ОСОБА_9 від 10.01.2023;

виписками про рух коштів по банківським рахункам ОСОБА_8 . АТ КБ « Приват банк» та ОСОБА_9 , АТ « Райффайзен банк» з яких видно, що на банківський рахунок ОСОБА_9 із карти, належної ОСОБА_8 07.12.2022 о 19 год. 35 хв. був здійснений переказ грошових коштів у сумі 3985, 33 грн;

протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2023, в ході якого ОСОБА_4 добровільно розповів та показав яким чином за допомогою мобільного додатку «Приват24» отримав доступ до даних банківського рахунку ОСОБА_8 та як перерахував грошові кошти в сумі 3985,33 грн., належні ОСОБА_8 на банківську карту ОСОБА_9 , які в подальшому зняв в банкоматі м. Носівка та Бобровиця Чернігівської області та розпорядився на власний розсуд.

Дослідивши вищевказані докази, які є належними та допустимими та які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при зборі даних доказів не було встановлено, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 і його дії вірно кваліфікованими за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Приписами статей 50, 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. А згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його відношення до скоєного, суму викраденого, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує, досудову доповідь, раніше судимий за злочини проти власності, звільнившись із місць позбавлення волі через незначний проміжок часу знову вчинив умисний злочин і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

У зв`язку з цим суд призначає йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та вважає, що таке покарання справедливим і достатнім для попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №338 від 08.06.2023, у ОСОБА_4 має місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). На період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 виявлені ознаки легкої розумової відсталості, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 за його психічним станом примусові заходи медичного характеру не показані, на теперішній час він здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для даного кримінального провадження та давати по них правильні свідчення.

Отже, суд враховує психічний стан обвинуваченого, адже той факт, що він усвідомлював свої дії та міг керувати ними, не свідчить про те, що він цілковито здоровий. Більш того, наявність такого захворювання також утруднює працевлаштування для обвинуваченого, який має бідний словниковий запас, обмежений кругозір, низький рівень знань та уявлень, а також примітивні, поверхневі судження.

Відсутність роботи не може характеризувати обвинуваченого з негативного боку, так як на час вчинення кримінальних правопорушень в країні оголошений воєнний стан, перебування Чернігівської області в окупації військ російської федерації та активні бойові дії, що в результаті призвело до різкого зниження рівня життя та соціального становища окремих громадян, через знищення житла, втрати робочих місць та неможливістю знайти роботу, у зв`язку з тим, що більшість підприємців закрили свій бізнес та залишили місце проживання.

Вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час проведення слідчого експерименту детально розповів про вчинення ним крадіжки.

Заподіяну потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду добровільно відшкодував під час досудового розслідування, що підтверджується відповідною заявою потерпілого. Судом враховані вказані обставини, як обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого.

Отже, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу винного, суд, вважає за можливе призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу судом не обирається.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу його фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1