У Х В А Л А

08 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000560 від 30 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коломак Коломацького району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, судимого

17 лютого 2022 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

05 травня 2022 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000560 від 30 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 29 жовтня 2023 року, приблизно о 21 год 40 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості прилеглій до будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, відкрито, в умовах воєнного стану, штовхнув потерпілу ОСОБА_7 , в результаті чого остання не втримавши рівновагу впала з висоти власного зросту на землю. Після цього, він же, усвідомлюючи, що його протиправні дії мають відкритий характер, шляхом ривка вихопив з правої руки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон Oppo A31 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі зеленого кольору, RAM: 4 GB, ROM: 64GB вартістю 2600 грн та сумку чорного кольору торгової марки «Zara» вартістю 550 грн, всередині якої знаходилися грошові кошти на суму 150 грн, яка знаходилась у останньої на шиї, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 3300 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 08 листопада 2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі з мотивів, наведених у ньому та просив його задовольнити. Вказав, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними по матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29 жовтня 2023 року у потерпілої ОСОБА_7 , згідно якої остання повідомила, що в цей же день, близько 21 год 40 хв, в м. Полтава по вул. Харківська, біля будинку № 2 на відкритій ділянці місцевості, невідомий чоловік (особу якого встановлено в ході слідства як ОСОБА_5 ) штовхнув заявника в результаті чого остання, не втримавши рівновагу, впала з висоти власного зросту на поверхню землі та заволодів мобільним телефоном та сумкою; протоколом огляду місця події від 29 жовтня 2023 в м. Полтава, вул. Харківська, напроти будинку № 2; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що 29 жовтня 2023 року, близько 21 год 40 хв, невідомий чоловік штовхнув її в результаті чого не втримавши рівновагу впала з висоти власного зросту вона впала на поверхню землі та заволодів мобільним телефоном та сумкою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що впізнала особу чоловічої статі, яка штовхнула її та заволоділа її майном; протоколом огляду предмету від 31 жовтня 2023 року в м. Полтава, вул. Новий Базар, 42; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 30 жовтня 2023 року, близько 14 год 37 хв, до магазину «Тех Сервіс», що в м. Полтава, вул. Новий Базар, 42, завітав ОСОБА_5 разом з невідомою особою, для продажу мобільного телефону; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що впізнає мобільний телефон за ознакою тріщини захисного скла по діагоналі; протоколом перегляду оптичного DVD-R диску від 31 жовтня 2023 року, на якому ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 заходять до магазину «Тех Сервіс» з метою продажу мобільного телефону; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 30 жовтня 2023 року, близько 14 год 37 хв, до магазину «Тех Сервіс», що в м. Полтава, вул. Новий Базар, 42, завітав ОСОБА_5 разом з невідомою особою, для продажу мобільного телефону; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 30 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 запропонував йому здати мобільний телефон в найближчий ломбард, оскільки в останнього вийшов строк дії паспорту; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка відтворила події, які мали місце 29 жовтня 2023 року, а також іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Слідчий ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання з мотивів, наведених прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_5 частково заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 08 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Проаналізувавши надані слідчим докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні стороною обвинувачення надані докази, які, на думку слідчого судді, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, підозрюваний зможе ухилятися від слідства та суду, з метою уникнення покарання за вчинене, що перешкодить кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора про наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, що підтверджується тим, що обстановка вчинення інкримінованого діяння характеризує ОСОБА_5 як особу, яка має підвищений рівень суспільної небезпечності, об`єктивно здатну незаконно впливати на вказаних осіб, зокрема шляхом залякування останніх.

Слідчий суддя також погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на характеристику його особи, який є не працевлаштованим, не має будь-яких законних джерел прибутку, а вчинення нових крадіжок є єдиним способом отримання ОСОБА_5 грошових коштів. Відсутність будь-яких засобів для існування та соціальних зв`язків об`єктивно свідчить про наявність ризику вчинення останнім іншого кримінального правопорушення в майбутньому.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, в тому числі, проти власності, востаннє 05 травня 2022 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про схильність останнього до антисоціальної поведінки, а відтак повністю підтверджує наявність визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт, застосувати який просив підозрюваний, не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, однак ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та наявні достатні підстави вважати, що він може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; особиста порука не може бути застосована, так як слідчому та прокурору не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню доведених ризиків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на те, що з фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вбачається, що останній при вчиненні злочину штовхнув потерпілу, в результаті чого вона не втримавши рівновагу впала з висоти власного зросту на землю, тобто застосував насильство до останньої, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 і 178 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 16 год 30 хв 08 листопада 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 06 січня 2024 року, 16 год 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09 листопада 2023 року о 17 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_11