Справа № 937/9077/20
Провадження № 1-і/333/159/23
УХВАЛА

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого про призначення захисника для судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2023 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду вказаного клопотання обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про залучення до даного кримінального провадження захисника на постійній основі, тобто для судового розгляду кримінального провадження.

Обґрунтовуючи своє клопотання ОСОБА_6 зазначив, що він вже тривалий час перебуває під вартою і перераховується за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області. Кримінальне провадження, де він є обвинуваченим залишилося у приміщенні вказаного районного суду. Починаючи з лютого 2022 року кожні два місяця суди: спочатку Мелітопольський міськрайонний Запорізької області, потім Томаківський районний Дніпропетровської області, а з вересня 2022 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя лише розглядають питання про продовження йому строку запобіжного заходу. При цьому, кожного разу судом через центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначаються різні адвокати, які діють як захисники на одну процесуальну дію.

Після прийняття рішення судом про продовження строку тримання під вартою, захисник який приймав участь, не має навіть права звернутися до апеляційної інстанції щодо оскарження продовження йому строків запобіжного заходу.

За таких обставин, він вважає, що йому не повною мірою забезпечується передбачене кримінально-процесуальним законодавством право на якісний захист упродовж усього розгляду кримінального провадження.

Прокурор не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого, зазначивши, що дійсно кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 станом на час повномасштабного вторгнення російських військ на території України розглядалося у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області. Відносно ОСОБА_6 був застосований такий запобіжний захід як тримання під вартою. У подальшому, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 залишилися на тимчасово окупованій території, до яких наразі доступ відсутній. Два захисника, які захищали ОСОБА_6 у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області, не виїхали з м. Мелітополя, тому їх участь на даний час у цьому кримінальному провадження є неможливою. На цей час нею здійснюються усі можливі заходи щодо відновлення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_5 також не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, зазначивши, що він дійсно у даному випадку залучений як захисник для окремої процесуальної дії і він позбавлений можливості апелювати на прийняте рішення по клопотанню прокурора.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , вислухавши думки учасників процесу, дійшов до такого.

Під час судового розгляду встановлено, що клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 прокурором надано у кримінальному провадженні №937/9077/20, в якому об`єднані для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002241 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_4 за ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.258-3 КК України.

Станом на 24.02.2022 року вказане кримінальне провадження знаходилося у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Після окупації м. Мелітополя матеріали вказаного кримінального провадження не були передані до судів, підсудність за якими була визначена розпорядженнями голови Верховного Суду про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного часу, що перебували у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

До обвинуваченого ОСОБА_6 10.09.2020 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому, продовжувався суддями Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а також Томаківського районного суду Дніпропетровської області і Комунарського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з розпорядженнями голови Верховного Суду про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного часу. Востаннє строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 року.

Також, судом встановлено, що дійсно права та інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 під час проводження йому строків запобіжного заходу, починаючи з тимчасової окупації м. Мелітополя продовжувалися за участю захисників, які були залучені лише до розгляду конкретного клопотання прокурора, тобто на окрему процесуальні дію.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Воно становить одну із основоположних засад справедливого судового розгляду. Цей пункт статті 6 Конвенції кореспондується з вимогами ст.59 Конституції України та ст. 20 КПК України. Стаття 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист. Вказане право включає три окремі елементи: право захищати себе особисто, право на юридичну допомогу захисника і за умов за браком коштів для оплати юридичної допомоги та коли цього вимагають інтереси правосуддя право на безоплатну правову допомогу, та за певних умов, передбачає елемент вибору.

Зазначена стаття Конвенції передбачає, що юридична допомога має бути «практичною і дієвою». Тобто саме призначення державного захисника ще не означає ефективність такої допомоги.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Згідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Відповідно до ст.11 Правил адвокатської етики адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення. Фактично аналогічні положення щодо надання якісної та в необхідному обсязі безоплатної вторинної правової допомоги містяться і у ст.26 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу».

Враховуючи, що ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення до даного кримінального провадження захисника для судового розгляду,так як за відсутністю коштів не може його залучити самостійно, участь захисника у даному кримінальному провадженні є обов`язковою, суд вважає за доцільне, з метою надання обвинуваченому більш ефективної правової допомоги, ніж при призначенні захисника на окрему процесуальну дію, призначити ОСОБА_4 захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях для здійснення захисту його прав та участі у судових засіданнях по кримінальному провадженню №937/9077/20 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 20, 49, 52, 372 КПК України, Закону України «Про безоплатну правову допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях для здійснення захисту його прав та участі у судових засіданнях по кримінальному провадженню №937/9077/20 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України та забезпечити прибуття захисника на 02.11.2023 року об 11-00 год. за адресою м. Запоріжжя, вул. Європейська ,буд.7, каб. 28, для участі у кримінальному провадженні.

Обов`язок по забезпеченню участі захисника покласти на директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

Оплату послуг адвоката віднести за рахунок держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1