Справа № 513/1512/23
Провадження № 1-кп/513/133/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Одеської області кримінальне провадження №0000964, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2023 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Над`ярне Саратського району Одеської області, українки, громадянки України, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2020 років народження, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2023 року близько 21:30 год, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклої сварки, з метою протиправного заподіяння смерті іншій особі, умисно нанесла один удар кухонним ножем у грудну клітку зліва, у 5-те міжребер`я своєму співмешканцю ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки у V міжребір`ї по середньо ключичній лінії з ушкодженням міжреберного м`язу, пристінкової плеври, передньої стінки серцевої сумки, передньої стінки правого шлуночка серця, що призвело до розвитку масивної внутрішньої кровотечі з крововиливом у ліву плевральну порожнину та серцеву сумку, від чого настала смерть потерпілого та які по критерію небезпеки для життя, згідно з п.2.1.2., п.2.1.3. «й» «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть потерпілого ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявним у нього ушкодженням колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки у V міжребір`ї по середньо ключичній лінії з ушкодженням міжреберного м`язу, пристінкової плеври, передньої стінки серцевої сумки, передньої стінки правого шлуночка серця. Безпосередньою причиною смерті стала гостра крововтрата.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково. Суду пояснила, що не мала умислу на спричинення смерті потерпілому. ОСОБА_7 сам накинувся на неї. Все відбулось випадково. У цей день між нею та потерпілим відбулась сварка, в ході якої потерпілий ОСОБА_4 наносив її тілесні ушкодження, внаслідок чого вона схопила якийсь предмет та вдарила ним ОСОБА_7 у область сердця, потім побачила, що вдарила потерпілого ножем. Просить суворо її не карати, пожаліти її малолітніх дітей.

Суд вважає показання ОСОБА_5 такими, що не в повній мірі відображають обставини події, даними нею з метою уникнути кримінальної відповідальності, тому що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в пунктах 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 р. № 5, суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК 2012 року.

Дослідження судом за власною ініціативою доказів, які б підтверджували або спростовували певні обставини справи, - порушуватиме загальні засади кримінального провадження, передбачені ч.1 п.3, п.15 ст.7 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд у відповідності до засад кримінального провадження визначених у главі другій КПК України, забезпечуючи змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і доведеність перед судом їх переконливість, передбаченими положеннями ст.22 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження показань, речей і документів визначених положеннями ст.23 КПК України, розглядаючи кримінальне провадження з дотримання положень ст.349 КПК України, щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, дослідивши всі докази надані суду, на підставі допиту потерпілого та свідчень свідків, кожний з яких був попереджений судом про кримінальну відповідальність у відповідності до положень ст.352, 353 КПК України, досліджених письмових доказів та матеріалів провадження, які в повній мірі узгоджуються між собою та доповнюють одне одного, доходить висновку, про доведеність вини обвинуваченої у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, на підставі наступних доказів, досліджених під час судового розгляду:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 - рідний брат потерпілого ОСОБА_4 , суду пояснив, що ОСОБА_5 була спімешканкою брата. Брат ОСОБА_8 проживав у будинку матері разом з двома дітьми та братом ОСОБА_9 , оскільки у будинку брата відбувався ремонт. ОСОБА_5 проживала з ними непостійно. 20 серпня 2023 року близько 22:30 йому зателефонувала двоюрідна сестра, яка живе поруч із братом, та повідомила про його вбивство. Коли приїхав на місце проживання брата, ОСОБА_7 , побачив, що на місці була поліція та карета швидкої допомоги. Тіло брата знаходилося у дворі, при вході до двору, біля хвіртки, десь 3-4 м зліва. Брат був тільки у трусах. Зліва на тілі в області серця була рана, чи була кров не бачив. Декілька плям крові було далі та у приміщенні кухні і на її вході. У будинок не заходив. Про обставини вбивства йому невідомо. Це була неділя, він був вдома та з братом не бачився. Близько 21:30 цього ж дня зустрів ОСОБА_5 разом із братом ОСОБА_10 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З магазину брат зайшов до сестри, а обвинувачена пішла додому. Між братом ОСОБА_4 та його спімешканкою часто були конфлікти на грунті пиятцтва, викликалася поліція за ініціативою ОСОБА_5 , у зв`язку з чим він з ними майже не спілкувався, бачився лише коли заходив провідати матір. Зі слів сусідів, друзів йому відомо, що остання вже брала до рук ножа та стояла над братом, який тільки прокинувся. 20 серпня 2023 року ОСОБА_5 особисто телефонувала йому та питала, чи не бачив він ОСОБА_11 , також телефонувала і його куму. Просить призначити обвинуваченій суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_13 та була вхожа до їх будинку, оскільки навідувала матір потерпілого, ОСОБА_14 , біля якої проживали її син ОСОБА_9 , син ОСОБА_15 з двома дітьми. ОСОБА_5 проживала разом з ними близько 2-3 місяців. Бачила, що ОСОБА_4 дивився за дітьми, порався по господарству. З слів ОСОБА_14 обвинувачена ніколи не допомагала по господарсту. 20 серпня 2023 року близько 23:00 побачила машини працівників поліції та швидкою. Підійшовши побачила тіло ОСОБА_4 , яке знаходилося біля кхвіртки. Зі слів ОСОБА_16 дізналася, що ОСОБА_17 вбила ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що є подругою ОСОБА_14 , до якої постійно приходить та допомагає, оскільки остання є особою з інвалідністю та лежача. Щодо відносин між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 їй нічого невідомо. Зі слів ОСОБА_20 обвинувачена не виконувала своїх батьківських обов`язків, не допогала по господарству. Фактично все робив ОСОБА_8 , і за дітьми доглядав, і за матір`ю. ОСОБА_5 часто покидала співмешканця, уходила з дому. Про обставини злочину дізналася на похороні. Від людей знає, що постійно викликалася поліція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 - який є рідним братом потерпілого ОСОБА_4 , суду показав, що обвинувачена ОСОБА_5 є бувшою співмешканкою його брата. Свідок мешкає разом з матір`ю та сім`єю брата ОСОБА_17 . Вранці 20 серпня 2023 року він поїхав на роботу, брат ОСОБА_8 також, обвинувачена залишилася вдома. По повернені близько 15:00 побачив, що брат ОСОБА_8 , його спімешканка ОСОБА_22 та ОСОБА_27 на подвір`ї вживали спиртне. Потім він пішов, а вечері зустрів ОСОБА_5 біля зупинки, яка повідомила, що ОСОБА_15 пропав. З чого вона зробила такий висновок йому невідомо. ОСОБА_15 раніше ніколи не уходив з дому, їздив тільки на машині. Вони пішли разом додому, він до будинку не заходив, закрив машину брата, яка була відкрита, піднявся на горище, яке теж було закрите. ОСОБА_5 вийшла з хати і попросила піти до магазину, подивитись чи немає там ОСОБА_11 . У магазині брата ніхто не бачив. Повертаючись додому вже темніло, він зайшов до сестри, яка проживає поруч, де пробув 20-30 хвилин. Близько 22:00 він повернувся додому, у подвір`ю було темно, світла не було. ОСОБА_5 зустріла його у дворі та спитала, чи не ОСОБА_15 там лежить. Він знаходився близько 10 м від брата ОСОБА_17 , тіла не було видно. Остання повідомила, що там лежить тіло, до моменту включення світла у дворі. З місця, де стояла ОСОБА_5 , тіла не було видно. Коли включили світло, брат лежав на землі скручений у трусах та був ще живий, помер у нього на руках. Він побачив у брата поранення між ребрами біля серця, слідів крові було небагато. У кухні бачив плями крові. Він викликав працівників поліції, карету шкидкої допомоги викликала сестра, яка почула крики. ОСОБА_5 не намагалася надавати брату допомогу, вона присіла та плакала. Між братом ОСОБА_24 та ОСОБА_5 часто виникали сварки через неналежну поведінку обвинуваченої, яка випивала, не дивилася за дітьми. Чи була між ними сварка саме 20 серпня 2023 року йому невідомо, про що йому не говорила і ОСОБА_5 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого її правопорушення, також підтверджується дослідженими безпосередньо у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР за №0000964 від 21 серпня 2023 року, за яким внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.115 КК України (а.с. 77);

- протоколом огляду місця події від 20 серпня 2023 року з фототаблицею до нього за адресю: АДРЕСА_1 , у ході якого зафіксовано обставини виявленого кримінального правопорушення, а саме виявлено труп чоловіка, яким є ОСОБА_4 , а також виявлено та вилучено: кухонний ніж з пластиковою рукояткою білого кольору у траві на присадибній ділянці; змив плями речовини бурого кольору біля трупу; змив плями речовини бурого кольору на відстані 4 м від трупу на цементному покритті; змив плями речовини бурого кольору при вході до кухні на лінолеумі підлоги; змив речовини бурого кольору з горизонтальної смуги на дерев`яній двері білого кольору по коридору; фуболку та шорти, в які була одягнена ОСОБА_5 20 серпня 2023 року, на яких виявлено висохші плями речовини бурого кольору та які у ході огляду нею добровільно видані працівникам поліції; змив з сухої плями речовини бурого кольору з нижньої кінцівки правої ноги ОСОБА_5 , які постановою слідчого від 21 серпня 2023 року визнані речовими доказами (а.с. 81-105);

- протоколом та таблицею ілюстрацій проведення слідчого експерименту від 21 серпня 2023 року, за участю підозрюваної ОСОБА_5 , згідно з яким остання вказала: на приміщення кухні, де сталася подія та на стіл, з якого вона взяла ніж; місце, де знаходилися ОСОБА_4 та вона під час вчинення злочину; як нанесла удар ножем ОСОБА_4 знизу до верху у ліву область грудної клітини; місце, де потерпілий ОСОБА_25 витягнув ніж з себе та викинув його на підлогу; на присадибну ділянку, на яку викинула ніж після нанесення удару, а також на місце на подвір`ї домоволодіння, де вона виявила труп ОСОБА_4 (а.с. 108-119);

- постановою старшого слідчого СВ №1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_5 для проведення експертиз та протоколом отримання зразків у КП «Саратська ЦЛ» (а.с.120);

- висновком експерта № 99 від 22 вересня 2023 року щодо проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 , 1993 року народження, яким встановлено тілесні ушкодження у потерпілого та причину смерті, а саме смерть ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявним у нього ушкодженням у вигляді колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, з ушкодженням міжреберного м`язку, пристінкової плеври, передньої стінки серцевої сумки, пердньої стінки правого шлуночка серця. Безпосередньою причинною смерті стала гостра крововтрата (а.с. 122-124);

-висновком експертного судово-токсикологічного дослідження (обстеження) крові від трупа ОСОБА_19 № 3583/99 від 04 вересня 2023 року, згідно якого в крові останнього виявлено етиловий спирт у концентрації 1,80% (а.с. 125);

-висновком експертного судово-імунологічного дослідження №1501/розтин 99 від 23 серпня 2023 року, згідно з яким кров ОСОБА_4 , 1993 року народження, відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніом анти-В за системою АВО (а.с.126);

-висновком експертного судово-медичного-гістологічного дослідження №2004/99 від 25 серпня 2023 року, щодо проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 , 1993 року народження, яким встановлено тілесні ушкодження у потерпілого, а саме: вогнищевий крововилив в м`яких тканинах з мінімальними реактивними змінами; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів; набряк легень; склероз інтрамуральних артерій, помірний перивасклярний кардіосклероз та ліпоматоз міокарду, дистрофічні зміни кардіоміоцитів (а.с. 127);

- висновком екпертного медико-криміналістичного дослідження № 340 від 25 серпня 2023 року щодо обстеження клаптя шкіри грудної клітки зліва та фрагменту передньої стінки правого шлуночка та перегородки серця, вилучених від трупа ОСОБА_4 , 1993 року народження, відповідно до якого на вказаному клапті шкіри виявлене пошкодження, яке має ознаки колото-різаного та могло утовритися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини не більше 2.5 см. На фрагменті передньої стінки правого шлуночка з перегородкою, виявлене пошкодження, яке має ознаки колото-різаного та могло утворитися в результаті дії клинка плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо, при максимальній ширині зануреної частини не більше 2 см (а.с. 128-132);

- висновком експерта №131 від 22.08.2023 року відповідно до якого, при огляді ОСОБА_5 , яка розповіла експертові про те, що 20.08.2023 року приблизно о 21-00 год. на веранді будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 душив її руками за шию, наніс її два удари кулаком по обличчю, затягнув її на кухню, де вона схопила кухонний ніж та нанесла один удар по лівій половині грудної клітки ОСОБА_4 .. Ушкоджень в ході даного конфлікту не отримала, на стан здоров`я не скаржилась. Експерт при огляді ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявив (а.с.133);

- висновком судово-медичного експерта-цитолога № 461 від 14 вересня 2023 року, згідно з яким на клинку ножа, вилученому у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров, на рукоятці ножа ядровмісні клітини не знайдені (а.с.135-136);

-висновком експерта № 353 від 07 вересня 2023 року судово-медичної експертизи кухонного ножа, відповідно до якого при проведенні експериментальних пошкоджень на медичній клейоці, які утворені клинком ножа, наданого на експертизу, встановлено, що вони мають схожість за основними груповими ознаками з істинним пошкодженням на клапті шкіри та на фрагменті передньої стінки правого шлуночка з перегородкою, що не виключає можливості заподіяння колото-різаного пошкодження клинком ножа (а.с. 138-142);

- висновком експерта № 372 від 27 вересня 2023 року судово-медичної експертизи зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_4 , 1993 року народження, за яким молекулярно-генетичним аналізом ДНК визначений ДНК-профіль (генетичні ознаки) зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_4 (а.с. 143-146);

-висновком експерта № 379 від 28 вересня 2023 року судово-медичної молекулярно-генетичної еспертизи, яким встановлено, що ДНК-профіль клітин крові на вирізці сліду крові на марлевому тампоні зі змивом крові, вилученого з правої ноги ОСОБА_5 (об`єкт №1) цілком збігається з ДНК-профілем зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_4 та не збігається з ДНК-профілем зразка крові на марлі ОСОБА_5 . Тобто кров у змиві з об`єкта №1 може походити від ОСОБА_4 з ймовірністю 99,9 % (а.с. 148-153);

-висновком експерта №399 від 09 жовтня 2023 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким встановлено, що ДНК-профіль клітин крові на вирізці з сліду крові на марлевому тампоні з ножа збігається з ДНК-профілем зразка крові на марлі від трупу ОСОБА_4 та не збігається з ДНК-профілем зразка крові на марлі ОСОБА_5 . Тобто слід крові на марлевому тампоні з ножа може походити від ОСОБА_4 з ймовірністю 99,9% (а.с.155-160);

-висновком експерта №400 від 09 жовтня 2023 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, згідно з яким проведеним молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що визначені ДНК-профілі клітин крові на вирізках з чотирьох слідів крові, виявлених на шортах та футболці, добровільно виданих ОСОБА_5 (об`єкти №№ 1, 2, 3, 4), цілком збігаються з ДНК-профілем зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_4 та не збігаються з ДНК-профілем зразка крові на маріл ОСОБА_5 .. Тобто сліди крові у вказаних об`єктах можуть походити від ОСОБА_4 з ймовірністю 99,9% (а.с. 162-169);

- висновком судово-психіатричного експерта № 489 від 21 вересня 2023 року, згідно з яким підозрювана ОСОБА_5 на перід часу скоєння кримінального правопорушення та на тепершішній час на хронічний психічний розлад не страждала та не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності або іншому хворобливому розладу психіки не знаходилася та не перебуває. Виявляла та виявляє психічні порушення у вигляді «легкої розумової відсталості» що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70,0» за МКХ 10-го перегляду), які за глибиною інтелектуального недорозвинення, впливу на її вольові та критичні функції не настільки виражені, тому не позбавляли та не позбавляють її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.204);

- постановою про приєднання предметів до провадження, як речових доказів від 21 серпня 2023 року, згідно з якою виявлені та вилучені у ході огляду місця події 20 серпня 2023 року: змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені поблизу місцезнаходження трупу на земельній ділянці; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на відставі 4 м на схід від місцезнаходження трупу на цементному покритті; кухонний ніж з пластиковою рукояткою, на вістрі якого з лівого та правого боків наявні плями речовини бурого кольору, виявлений на присадибній ділянці; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на лінолеумі у приміщенні кухні; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на одностулковій дерев`яній двері навпроти вхідних дверей домоволодіння у приміщенні коридору; шорти та футболка, в які була одягнена ОСОБА_5 20 серпня 2023 року та які були нею добровільно видані; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на правій нозі ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Huawei» чорного кольору, сенсорний, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» за номером НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» за номером НОМЕР_2 , були визнані речовими доказами, опечатані та передані на зберігання в якості речових доказів до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.211).

Суд підкреслює, що надані стороною обвинувачення, витяги, рапорти, квитанції, тощо, розглядаються судом виключно як документи, що містять інформацію щодо дотримання процедури проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному правопорушенню.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» роз`яснено, що судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо суд встановить, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, то суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувального вироку.

Докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи позицію обвинуваченої у судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 , а також з іншими доказами - зокрема, показаннями потерпілого, свідків, дослідженими судом документами, протоколами огляду місця події та слідчими експериментами, висновками експертів, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченої у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

З огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи кількість, характер і локалізацію поранення, причини припинення злочинних дій, поведінку ОСОБА_5 під час і після злочину, а також спосіб вчинення злочину, знаряддя злочину -кухонний ніж, безумовно, вказують на спрямованість її дій саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_4 .

Висновок суду про те, що ОСОБА_5 діяла з умислом, направленим на вбивство потерпілого підтверджується, як поясненнями самої обвинуваченої щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, так і висновками експертів, протоколом огляду місця події та слідчим експериментом з фототаблицями, що дає суду підстави вважати, що характер і локалізація ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа, могли утворитися за обставинами, на які вказує ОСОБА_5 під час слідчого експерименту.

Злочинні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої як умисне вбивство, суд приймає до уваги роз`яснення, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», відповідно до яких, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчинені кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, а виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /StevenWillcox/ та Скот Харфорд /ScottHurford/ проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинене особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчинення якого потягло настання непоправних наслідків у вигляді смерті особи, особу обвинуваченої, яка перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: F70.0, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання та бувшим місцем навчання характеризується негативно, як така, що схильна до спалахів агресії, неадекватної поведінки, має на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2020 років народження, суд також враховує її поведінку після вчинення правопорушення та думку потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнав активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченої, а також про те, що виправити обвинувачену ОСОБА_5 та запобігти її злочинній діяльності неможливо без її тривалої ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 має бути засудженою за вчинене кримінальне правопорушення до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією статті.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України обвинуваченій судом не встановлено.

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненному порушенню.

Відповідно до ст.368, 374 КПК України, суд, ухвалюючи остаточне рішення за обвинувальним актом у виді призначення покарання, вирішує питання, зокрема, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово судом продовжувався та діє до 06 січня 2024 року (а.с.172). ОСОБА_5 затримано 21.08.2023 року, що слідує з протоколу затримання (а.с.170).

Оскільки обвинувачена засуджується до відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі, з метою забезпечення в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне залишити щодо обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Судові витрати по справі за проведення експертиз підлягають стягненню в дохід держави з засудженої у розмірі 1434-00 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 2 серпня 2023 року було накладено арешт на речові докази (а.п.177).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання за даним вироком засудженій рахувати з 06.12.2023 року.

Зарахувати у строк відбування покарання термін її попереднього ув`язнення з 21.08.2023 року по 05.12.2023 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн 00 к.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2023 року.

Речові докази, які передані на зберігання в якості речових доказів до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області: змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені поблизу місцезнаходження трупу на земельній ділянці, які поміщені до паперового конверту НПУ №1 та опечатані; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на відставі 4 м на схід від місцезнаходження трупу на цементному покритті, які поміщені до паперового конверту НПУ №2 та опечатані; кухонний ніж з пластиковою рукояткою (білого кольору, загальною довжиною 257 мм, довжиною рукоятки 116 мм, двожиною леза 141 мм, товщиною леза 1,5 мм), на вістрі якого з лівого та правого боків наявні плями речовини бурого кольору, ззовні схожіна кров, виявлений на відстані 1 м на схід від попереднього змиву з речовини бурого кольору, та 2 м на південь, на присадибній ділянці у траві, поміщений до паперового конверту № 3; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на лінолеумі у приміщенні кухні, які поміщені до паперового конверту №4 та опечатані; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на одностулковій дерев`яній двері навпроти вхідних дверей домоволодіння у приміщенні коридору, які поміщені до паперового конверту №5 та опечатані; речі ОСОБА_5 , в котрих остання перебувала 20 серпня 2023 року: футболка чорного кольору, на якій при візуальному огляді слідів біологічного походження н виялвено, та шорти сірого кольору, на яких на лівій та правій штанинах у нижній частині виявлено плями бурого кольору у підсушеному стані, які були вилучені та поміщені до спільного паперового конверту НПУ №6, опечатані; змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон, виявлені на правій нозі ОСОБА_5 , які поміщені до паперового конверту №7 та опечатані - знищити;

Речові докази: мобільний телефон «Huawei» чорного кольору, сенсорний, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» за номером НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» за номером НОМЕР_2 , поміщений до спецфіального сейф-пакету НПУ СУ № ВУМ 2009570 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів через Саратський районний суд Одеської області, починаючи з часу оголошення, а засудженій до позбавлення волі з часу отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженій.

Суддя ОСОБА_1