печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою обвинувачуваного ОСОБА_4 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002086 від 13.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002086 від 13.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

04.09.2023 обвинуваченим ОСОБА_4 до початку судового засідання було подано заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002086 від 13.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений відвід підтримали в повному обсязі, просили відвести суддю від розгляду вказаного обвинувального акту.

У судове засідання не з`явилась суддя ОСОБА_5 , якій заявлено відвід.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заяву про відвід обвинувачений ОСОБА_4 мотивував, тим, що у зв`язку з чим необхідно заяву про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити, щоб не виникало у обвинуваченого сумнівів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді, а також уникнення об`єктивних побоювань щодо безсторонності з точки зору стороннього спостерігача.

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 й унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду заяви обвинувачуваного ОСОБА_4 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002086 від 13.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви обвинувачуваного ОСОБА_4 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002086 від 13.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1