ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 липня 2023 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, працюючого слюсарем шиномонтажу, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 18.07.2021 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 14072 (чотирнадцять тисяч сімдесят дві) гривні 84 копійок.

Скасований арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2021 у справі №712/7889/21, а саме: штани джинсові синього кольору, футболку синього кольору, спортивну кофту сіро-синього кольору та черевики коричневого кольору.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 7407 (сім тисяч чотириста сім) гривень 94 коп., моральну шкоду в сумі 60000 (шістдесят тисяч) гривень, а всього 67407 (шістдесят сім тисяч чотириста сім) гривень 94 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 18 липня 2021 року близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в громадському місці, а саме за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 23, в приміщенні шиномонтажу, що розташоване поряд з магазином «Лісовий», вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилося в ігноруванні встановлених в суспільстві загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю та полягало в тому, що він безпідставно, з хуліганських спонукань, вчинив конфлікт з раніше незнайомими йому ОСОБА_8 , 1987 року народження, та ОСОБА_10 , 1989 року народження, та застосував відносно останніх предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень схожий на пристрій для відстрілу гумових куль, а саме: перший постріл з предмета схожого на пристрій для відстрілу гумових куль вчинив в ОСОБА_11 в область лівої ноги. Після чого, відійшовши на невелику відстань від приміщення шиномонтажу до лісового масиву, ОСОБА_7 здійснив пострілів в ОСОБА_8 спочатку в область голови, від якого останній впав на землю, потім ще чотири постріли в область спини та правої руки ОСОБА_8 . В подальшому, продовжуючи свої незаконні дії, не реагуючи на крик ОСОБА_10 , ОСОБА_7 здійснив два постріли в бік останнього в область грудей та голови. Після чого, не надавши потерпілим жодної допомоги, з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої непроникаючої вогнепальної рани лівої тім`яно-потилочної ділянки голови, непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітки та поперекової ділянки, вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу, садно лівої гомілки, травми органу слуху з нейросенсорною втратою функції слуху зліва, дифузний забій лівої частини головного мозку, які відповідно до висновку експерта №02-01/695 від 27.08.2021, виникли від дії вогнепальної зброї, призначеної для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не містять даних, які б свідчили про ознаки небезпеки для життя в момент заподіяна тілесних ушкоджень; та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді: вогнепальні поранення правої вушної мушлі, передньої поверхні грудної клітки та лівого колінного суглобу, які відповідно до висновку експерта №02-01/693 від 11.10.2021, виникли від дії тупих предметів, можливо внаслідок пострілів з вогнепального пристрою, призначеного для відстрілу боєприпасів, споряджених гумовими кулями, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та не носять ознак небезпеки для життя момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, 18 липня 2021 року близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в лісовому масиві, який знаходиться неподалік магазину «Лісовий», за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 23, в результаті конфлікту, який виник раптово із ОСОБА_8 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, застосував до останнього предмет схожий на пристрій для відстрілу гумових куль та здійснив постріл в ОСОБА_8 спочатку в область голови, від якого останній впав на землю, потім ще чотири постріли в область спини та правої руки ОСОБА_8 , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої непроникаючої вогнепальної рани лівої тім`яно-потилочної ділянки голови, непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітки та поперекової ділянки, вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу, садно лівої гомілки, травми органу слуху з нейросенсорною втратою функції слуху зліва, дифузний забій лівої частини головного мозку, які відповідно до висновку експерта №02-01/695 від 27.08.2021, виникли від дії вогнепальної зброї, призначеної для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не містять даних, які б свідчили про ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , порушує питання про скасування вироку районного суду та просить постановити виправдувальний вирок на підставі не встановлення достатніх доказів для доведення його винуватості.

Свої вимоги мотивує тим, що прийняте судом рішення на предмет знищення зазначених в резолютивній частині вироку доказів та документів прийняте з грубим порушенням ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вирок на момент його проголошення не набрав законної сили. Таке передчасне рішення, в чому впевнений обвинувачений, навмисно прийняте з ціллю скрити фальсифікації.

З іншого боку, суд першої інстанції у вироку, в порушення положень ст.100 КПК України не визначив долю інших речових доказів (документів), які покладені в основу обвинувачення, які заявлені в обвинувальному акті. Відеозаписи слідчих дій, а саме: огляд місця події від 18.07.2021; слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.08.2021; слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_10 від 11.10.2021; деякі файли відеозаписів з камер відеоспостереження з магазину «Лісовий» від 18.07.2021 не містять жодних чітких та конкретних посилань на причетність ОСОБА_7 до викладених в обвинувальному акті подій та його причетність до скоєного злочину.

Крім того обвинувачений звертає увагу на ту обставину, що існують протиріччя в медичних документах, в одних з яких діагностовано у потерпілого Гибало нейросенсорну втрату слуху на ліве вухо, а інші з них погіршення слуху на ліве вухо. Також вказує про фальсифікацію показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Суд поклав в основу обвинувачення покази свідка ОСОБА_14 , яка є близьким родичем - мати потерпілого ОСОБА_8 та має особисту зацікавленість у справі. Письмові матеріали (документи), які покладені в основу обвинувачення ОСОБА_15 , а саме: заява ст. зміни охорони ТОВ «Магрест ЛТД» ОСОБА_16 від 11.08.2021 про надання відеозапису за 16.07.2021 (додаток: відеозапис з камер відеоспостереження з магазину «Лісовий» в м.Черкаси за 16.07.2021); протокол огляду предметів від 19.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є оптичний диск, який містить 5 відеофайлів; постанова про визнання речей (предметів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 19.08.2021, згідно з якою копію відеозапису подій, які відбулися 16.07.2021 поряд з кіоском «Шиномонтаж», на диску, визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження; заява ст. зміни охорони ТОВ «Магрест ЛТД» ОСОБА_16 від 11.08.2021 про надання відеозапису за 18.07.2021 (додаток: відеозапис з камер відеоспостереження з магазину «Лісовий» в м.Черкаси за 18.07.2021); протокол огляду предметів від 19.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є оптичний диск з відеозаписами. При відкритті каталогу «Розборки» було встановлено, що в ньому знаходяться три відеозаписи; постанова про визнання речей (предметів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 19.08.2021, згідно з якою копію відеозапису подій, які відбулися 18.07.2021 біля кіоску «Шиномонтаж» за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 23, яка знаходиться на електронному носії диску, визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження; лист УОАЗОР ГУНП в Черкаській області від 09.08.2021 про надання копії аудіозапису повідомлення, яке надійшло 18.07.2021 о 14 год. 44 хв. до відділу служби «102» УОАЗОР з номеру мобільного оператора НОМЕР_1 від громадянина, який назвався ОСОБА_8 , за фактом вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду предметів від 10.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є електронний носій диск. Під час перегляду даного диску було встановлено, що в ньому міститься папка (аудіо файл) «повідомленні про стрільбу, запис». При прослуховуванні файлу встановлено, що на ньому міститься діалог жінки оператора ОСОБА_17 та чоловіка ОСОБА_8 , в якому останній повідомляє про обставини стрілянини біля магазину «Лісовий» в м.Черкаси; постанова про визнання речей (предметів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 10.08.2021, згідно з якою копію аудіозапису повідомлення, яке надійшло 18.07.2021 до відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області від ОСОБА_8 , що знаходиться на електронному носії диску, визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження; протокол огляду предметів з фототаблицею від 17.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є фрагмент тканини, яка була надана 17.08.2021 потерпілим ОСОБА_8 ; постанова про визнання речей (предметів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 17.08.2021, згідно з якою фрагмент тканини блакитного кольору, на якому мається нашарування речовини бурого кольору та отвір округлої форми, що знаходиться в паперовому конверті та був наданий потерпілим ОСОБА_8 , визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження №0001967; протокол огляду предметів від 25.08.2021 з фотокопіями, згідно з яким об`єктом огляду є медична карта стаціонарного хворого №5518 на ім`я ОСОБА_8 . В даній медичній картці міститься: 36 аркушів медичної документації, 7 аркушів аналізів, 2 аркуші використання КТ-плівки; протокол огляду предметів від 25.08.2021 з фотокопіями, згідно з яким об`єктом огляду є медична карта стаціонарного хворого №5515 на ім`я ОСОБА_10 . В даній медичній картці міститься: 17 аркушів медичної документації, 7 аркушів аналізів, 1 аркуш використання КТ-плівки безпосередньо судом не досліджувались, що є грубим порушенням положень КПК України.

Ті письмові документи (докази), які покладені в основу обвинувачення та які були предметом дослідження судом першої інстанції, досліджені ним поверхнево. Обвинуваченому необґрунтовано відмовлено у визнанні всіх доказів недопустимими, не проводились повторні судово-медичні експертизи, які сфальсифіковані, відмовлено у виклику для дачі показів в суді майже всіх експертів та спеціаліста, не проводились слідчі експерименти зі свідками, які б викрили неправдивість їх показів.

Також зазначає, що процесуальний керівник ОСОБА_18 , яка підтримувала державне обвинувачення в суді першої інстанції підлягала обов`язковому відводу в межах ст.77 КПК України, однак суд відмовив в задоволенні відводу прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_15 вважає, що є всі підстави для скасування судового рішення по причині неповноти судового розгляду. Крім скасування вироку та закриття кримінального провадження з постановленням щодо нього виправдувального вироку, просить не стягувати на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 14072 грн.84 коп., а цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 18.01.2022 залишити без задоволення. Визначити долю речових доказів (відеоматеріалів), перелік яких міститься в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого, який підтримав вимоги викладені в своїй апеляційній скарзі, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Відповідно до норми ч.3 ст.404 КПК України, обов`язок апеляційної інстанції полягає в безпосередньому дослідженні доказів лише у перелічених в законі випадках, а саме: 1) при наявності клопотання учасників кримінального провадження про повторне дослідження обставин, 2) якщо ці обставини досліджені судом першої інстанції не повністю, або з порушенням.

Враховуючи вищевикладене та встановивши, що докази, які покладені в основу обвинувачення ОСОБА_15 , а саме допит потерпілих та свідків, дослідження письмових доказів проведено всебічно, повно, з дотриманням процедури КПК України, обвинувачений ОСОБА_15 не навів переконливих аргументів щодо необхідності повторного дослідження даних доказів, а клопотання зводиться лише щодо незгоди з оцінкою досліджених доказів, то в такому разі суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів, про що винесена ухвала без видалення до нарадчої кімнати.

При цьому колегія суддів враховує постанову ВС від 16 березня 2021 року провадження N 51 -437 км 20 справа №154/2975/17 відповідно до якої сам по собі факт незгоди з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення, не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді. Повторне дослідження обставин є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність законних підстав та аргументованих доводів про таку необхідність.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за

ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень; ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про неповноту судового розгляду та відсутність достатніх доказів для доведення винуватості, які б вказували на причетність обвинуваченого до інкримінованих обставин, є необгрунтваними, які не заслуговують на увагу та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме показами потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 17.07.2021 він зустрівся зі своєю мамою, яка повідомила йому, що напередодні, 16.07.2021 вона приїхала до магазину «Лісовий», та припаркувала свій автомобіль біля шиномонтажу. Працівник шиномонтажу вийшов та одразу почав конфліктувати щодо місця парковки, на що жінка попросила не кричати, сказала, що вона ненадовго. Після здійснення покупки жінка повернулась до машини, сіла в автомобіль та поїхала на дачу, яка знаходиться неподалік. Наступного дня 17.07.2021 жінка підійшла до автомобіля їхати, і побачила, що автомобіль стоїть на двох спущених колесах. Мати повідомила, що підозрює у пошкодженні автомобіля працівника шиномонтажу, оскільки під час конфлікту чоловік їй погрожував. 18.07.2021 ОСОБА_8 разом із своїм знайомим ОСОБА_10 їхав в м.Черкаси у своїх справах. Проїжджаючи магазин «Лісовий», ОСОБА_8 згадав про розмову з матір`ю, та заїхав до магазину. Там у адміністрації магазину він попросив переглянути відео з камер відеоспостереження за 16.07.2021, щоб встановити, що відбулося з автомобілем матері на парковці. На вказаних записах він побачив, як чоловік з шиномонтажу підійшов до автомобіля матері та проколов переднє та заднє колеса з правого боку. Після перегляду записів, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 попрямували до шиномонтажу аби поговорити з цим чоловіком; вони не мали наміру конфліктувати чи з`ясовувати відносини. Підійшовши, ОСОБА_8 запитав: «Навіщо ти це зробив?» (пробив колеса автомобіля). Чоловік з шиномонтажу сильно занервував, заметушився, забіг до приміщення шиномонтажу, намагався закрити двері, але ОСОБА_8 їх тримав. Далі, чоловік забіг в підсобне приміщення шиномонтажу, відкрив нижню шухляду стола, дістав пістолет та зробив попередній вистріл. Від вказаного пострілу куля влучила в кістку гомілки лівої ноги ОСОБА_8 , а потім відрекошетила в ногу ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_8 дістав мобільний телефон та зателефонував на лінію «102», щоб викликати екіпаж та повідомити про подію; і, в подальшому, ОСОБА_8 залишався «на зв`язку» з диспетчером, повідомляючи про всі обставини. Далі, нападник вибіг з приміщення шиномонтажу та почав закривати двері, і ховаючи пістолет в олімпійці, погрожував ОСОБА_8 фізичною розправою. Потім, чоловік почав тікати в бік лісу, потерпілі попрямували за ним, щоб не втратити його з поля зору. Першим ішов ОСОБА_8 , а за ним ОСОБА_10 . Коли вони відійшли від людного місця і зійшли зі стежки, чоловік з шиномонтажу повернувся та прицільним пострілом вистрілив потерпілому ОСОБА_8 в голову, від чого останній впав на землю. Далі, нападник здійснив ще чотири постріли (три в спину, один в руку). В цей момент ОСОБА_10 закричав, через що чоловік з шиномонтажу ( ОСОБА_7 ) здійснив ще два постріли в ОСОБА_10 , поціливши йому у вухо та груди - в область серця. Нападник припинив постріли тільки, коли в нього закінчилися набої. Внаслідок вказаних подій ОСОБА_8 був оглушений та травмований і вже не міг розмовляти по телефону з диспетчером лінії «102». В подальшому, ОСОБА_8 був госпіталізований до лікарні. Потерпілий вказав, що внаслідок вказаних подій він отримав поранення лівої ноги, лівої частини голови, спини (3 рани) та руки. ОСОБА_8 більше одного місяця перебував у лікарні; по нинішній час слух на ліве вухо не відновився, і він чує близько 25-30%.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що 18.07.2021 йому зателефонував товариш - ОСОБА_21 та попросив підвезти його в м.Черкаси, забрати автомобіль. Біля магазину «Лісовий», ОСОБА_21 попросив зупинитися для перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження магазину, щоб дізнатися, хто напередодні пробив колеса в автомобілі його матері. Чоловіки разом зайшли до магазину. Гибало ОСОБА_22 пішов до адміністрації, а ОСОБА_10 купив води, вийшов з магазину та став чекати товариша біля магазину. Після перегляду відеозапису з камер спостереження, ОСОБА_8 вийшов з магазину, та разом із ОСОБА_10 попрямував в бік шиномонтажу, по дорозі розповідаючи, що резину на колесах автомобіля матері порізав чоловік з шиномонтажу. Коли вони зустріли вказаного чоловіка, ОСОБА_21 його запитав: «Навіщо ти це зробив?». Чоловік помітно занервував, підстрибнув, забіг в приміщення шиномонтажу та почав закривати двері. В цей час ОСОБА_21 запитував чоловіка, навіщо він порізав резину на колесах. Потім двері шиномонтажу відкрилися і ОСОБА_10 почув постріл та відчув біль в нозі. У нього та ОСОБА_22 була кров на ногах. Він не зрозумів, що відбулося. Після цього, ОСОБА_8 зателефонував на лінію «102» та сповістив про подію. ОСОБА_7 вибіг з приміщення шиномонтажу, почав закривати двері, тримаючи в себе під олімпійкою предмет схожий на пістолет, та погрожуючи потерпілим фізичною розправою. Потім, нападник почав тікати в сторону лісу. Потерпілі пішли за ним, щоб відслідкувати його переміщення. Одразу після того як вони зайшли в кущі, ОСОБА_7 різко зупинився та прицільно на відстані 1-1,5 метрів вистрілив з пістолета ОСОБА_8 в голову. Після того як ОСОБА_8 упав на землю, нападник продовжив стріляти. Гибало ОСОБА_22 закривав голову руками, у зв`язку з чим отримав поранення руки; інші постріли були в спину. Після цього, ОСОБА_10 закричав, і чоловік з шиномонтажу прицільно вистрелив йому в голову, але він встигнув відвернутись і куля поцілила у вухо. Далі, нападник підійшов ще ближче та вистрелив ОСОБА_10 в область серця. Після цього, у нападника скінчилися набої, і він побіг в сторону лісу.

Показами свідка ОСОБА_12 , який показав, що 18.07.2021 він працював охоронником магазину «Лісовий» в м. Черкаси. В день події до нього в магазині звернувся потерпілий ОСОБА_22 та попросив переглянути відеозапис з камер зовнішнього спостереження, щоб подивитися хто порізав колеса автомобіля його матері напередодні. Після перегляду відеозапису було встановлено, що особа схожа на працівника шиномонтажу пробила переднє колесо (з боку пасажира) на вказаному транспортному засобі. В подальшому, ОСОБА_23 пішов до шиномонтажу, аби поговорити з чоловіком, який там працює; ОСОБА_12 повернувся до магазину. Через короткий проміжок часу свідок почув два хлопки (так йому здалось). Він вийшов на поріг магазину та побачив, що обвинувачений намагався закрити двері шиномонтажу із зовнішньої сторони, періодично ховаючи під олімпійку предмет зовні схожий на пістолет; а ОСОБА_23 не давав йому закрити двері. Після цього, обвинувачений побіг за приміщення шиномонтажу, ОСОБА_21 та ще один чоловік рушили за ним. Потім, звідти свідок почув 5-6 хлопків, схожих на вистріли з пістолету. Через деякий час, до магазину «Лісовий» підійшов інший потерпілий, у якого були рани вуха та в районі грудей.

Згідно показів свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 18.07.2021 працював охоронцем магазину «Лісовий», показав, що в період часу з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., перебуваючи на роботі в магазині «Лісовий», він почув хлопки (близько двох), від чого люди на зупинці почали бігати, метушитись. Свідок вийшов в тамбур на вихід з магазину, та побачив, як обвинувачений, перебуваючи в приміщенні шиномонтажу (приблизно 2 м від дверей), вистрілив з пістолету в ногу потерпілому (меншому за зростом), від чого останній присів. ОСОБА_13 дістав телефон та почав знімати відео події, які відбувалися. В подальшому, ховаючи під олімпійкою пістолет, обвинувачений почав закривати двері шиномотажу, але потерпілі не дали йому можливості це зробити. Потім, обвинувачений почав відходити за приміщення шиномотажу, тримаючи в руках пістолет та прикриваючи його олімпійкою; потерпілі пішли за ним. Через деякий час свідок почув близько 4-6 хлопків. Свідок повернувся в магазин, почав кричати, щоб викликати швидку медичну допомогу. ОСОБА_13 побачив потерпілого (меншого за зростом), який сидів на зупинці, у чоловіка було прострелене праве вухо та було поранення в районі грудей. Свідок почав надавати йому допомогу. Потім, люди побігли до іншого потерпілого, який лежав далі на землі з більш серйозними пораненнями голови і спини.

Згідно показів свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що 16.07.2021 вона заїхала в магазин «Лісовий». Оскільки на парковці було забагато машин, вона залишила свій автомобіль біля приміщення шиномонтажу. Після цього, вийшов працівник шиномонтажу ( ОСОБА_7 ) та сказав їй, щоб вона прибрала транспортний засіб, тому що тут не місце для парковки. ОСОБА_14 відповіла, що швидко здійснить покупки в магазині та забере машину. Коли вона перебувала в магазині, в автомобілі спрацювала сигналізація, однак жінка не звернула на це уваги. Далі, вона забрала машину та поїхала на дачу на Першому причалі. Наступного дня вона не змогла виїхати з двору, оскільки в її автомобіля були пробиті два колеса з правої сторони (пасажирське та заднє). Сусіди допомогли їй накачати колеса, і вона поїхала до шиномонтажу, що біля магазину «Лісовий». Працівник вказаного шиномонтажу ( ОСОБА_7 ) сказав, що вони не бортують такі колеса. Після звернення до іншого кіоску шиномонтажу, ОСОБА_14 повідомили, що в неї порізані колеса (проколоті). У пошкодженні автомобіля вона підозрювала чоловіка з шиномонтажу біля магазину «Лісовий». Після приїзду додому, вона повідомила про вказану подію чоловіку та сину. 18.07.2021 її син ОСОБА_8 поїхав на шиномонтаж для з`ясування обставин пошкодження транспортного засобу, та щоб поговорити з чоловіком з шиномонтажу, запитати для чого він це зробив. Вже потім їй зателефонували та повідомили, що з сином трапилася біда. Коли вона приїхала до магазину «Лісовий», там вже була поліція та швидка.

Крім того винуватість ОСОБА_15 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події з фототаблицею від 18.07.2021, згідно з яким з 15 год. 45 хв. до 16 год. 00 хв. оглянуто земельну ділянку, яка знаходиться неподалік будинку №23А по вул. Дахнівська в м.Черкаси. На ділянці розміром 2 м х 2 м в траві знаходяться 6 гільз із маркуванням «Сова ІІ 9 мм РА». Далі на відстані близько 2-х метрів від вказаної ділянки наявна пляма речовини бурого кольору, поруч з якою тампон з речовиною бурого кольору. Під час огляду місця події виявлено та вилучено: 6 гільз із маркуванням «Сова ІІ 9 мм РА»; тампон з речовиною бурого кольору;

- даними протоколу огляду місця події з додатком (DVD-RW диск з відеозаписом) від 18.07.2021, згідно з яким з 16 год. 37 хв. до 17 год. 04 хв. оглянуто територію прилеглу до шиномонтажу та його приміщення за адресою: вул.Дахнівська, 23, м.Черкаси. Вхідні двері приміщення шиномонтажу відчинені, з входу потрапляєш у робочу зону (приміщення №1) розміром близько 3,5 х 4 м, «Г» подібної форми. Прямо від входу на відстані близько 3,5 м розташований вхід до кімнати відпочинку (приміщення №2). В лівому дальньому куті приміщення №1 на відстані близько 1 м від проходу до приміщення №2 на підлозі знаходиться металевий предмет циліндричної форми, схожий на відстріляну гільзу, з написом «9мм». Під час огляду приміщення виявлено та вилучено гільзу;

- даними протоколу огляду місця події від 18.07.2021, згідно з яким з 22 год. 55 хв. до 23 год. 05 хв. оглянуто приміщення приймального входу до Черкаської обласної лікарні, що знаходиться за адресою: вул.Менделєєва, 3, м. Черкаси, де лікарем-хірургом видано працівникам СОГ у марлевому бинті 3 кулі резинового походження, чорного кольору, округлої форми. Дані кулі вилучено лікарем-хірургом ОСОБА_24 в ході операції на спині у ОСОБА_8 . Вилучені кулі упаковано до паперового конверту;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з додатком (диск з відеозаписом) від 17.08.2021, за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким він відтворив обставини події 18.07.2021 та механізм отримання ним тілесних ушкоджень. Зокрема, потерпілий показав, що чоловік із шиномонтажу взяв до рук предмет зовні схожий на зброю та здійснив спочатку один постріл з приміщення шиномонтажу; при цьому, спричинив спочатку тілесні ушкодження його товаришу, а потім йому. Також, ОСОБА_8 вказав, що хотів поспілкуватися з працівником шиномонтажу, який, як йому стало відомо, порізав колеса автомобіля його матері 16.07.2021. Однак, на його спробу поспілкуватися, працівник шиномонтажу почав здійснювати постріли з предмета зовні схожого на пістолет спочатку по його товаришу ОСОБА_25 , а в подальшому - по ньому. Коли чоловік почав застосовувати предмет схожий на пістолет, потерпілий почав телефонувати до поліції і в подальшому при всіх подіях був на зв`язку з оператором поліції. Крім того, ОСОБА_8 зазначав, що постріли в нього чоловік здійснював прицільно, він отримав поранення голови, спини, руки та ноги. Невідомий чоловік припинив цілитися в ОСОБА_8 лише тоді, коли в нього закінчилися набої. При цьому, ОСОБА_8 показав, звідки невідомий чоловік, почав здійснювати постріли, провів дорогою, а саме: від шиномонтажу по вул.Соснівська до місця, де він перестав стріляти - лісового масиву, що прилягає до вул.Дахнівська в м.Черкаси, а також зазначив місце, де він особисто отримав тілесні ушкодження від невідомого чоловіка;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2021, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження, на фото №3 ( ОСОБА_7 ), за рисами обличчя, які добре роздивився;

- даними висновку експерта №02-01/695 від 27.08.2021, згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкрита непроникаюча вогнепальна рана лівої тім`яно-потиличної ділянки голови, непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітки та поперекової ділянки, вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу, садно лівої гомілки, травма органу слуху з нейросенсорною втратою функції слуху зліва, дифузний забій лівої частини головного мозку. Вказані ушкодження виникли від дії вогнепальної зброї, призначеної для відстрілу набоїв споряджених гумовими кулями, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних входжень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. В наданих на експертизу матеріалах не міститься даних, які б свідчили про ознаки небезпеки для життя в момент заподіяння тілесних ушкоджень та про можливий самозахист;

- показами експерта ОСОБА_26 , який показав, що під час проведення судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ним було досліджено медичні карти стаціонарного хворого №5518 та №5515, та безпосередньо оглянуто потерпілих. В дослідницькій частині висновків ним описано зміст медичних карт, та результати огляду потерпілих. Експерт вказав, що тілесні ушкодження, вказані в медичних картках стаціонарних хворих, відповідають тим, що виявлені ним при огляді потерпілих. Тілесні ушкодження потерпілих по давності виникнення можуть відповідати часу 18.07.2021. Експерт також зазначив, що травматична зброя відноситься до вогнепальної зброї, суперечностей з висновком балістичної експертизи немає.

- даними висновку експерта №02-01/843 від 12.10.2021, згідно з яким тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , які вказані у висновку експерта №02-01/695 від 25.08.2021 - 27.08.2021 могли виникнути за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.08.2021 за його участі;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2021, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка 18.07.2021 застосувала травматичну зброю та поранила його і ОСОБА_8 , на фото №3 ( ОСОБА_7 ) за загальними рисами обличчя, формою обличчя, губ;

- даними висновку експерта №02-01/693 від 11.10.2021, за яким у ОСОБА_10 , згідно даних медичної карти та судово-медичного огляду, мали місце ушкодження: вогнепальні поранення правої вушної мушлі, передньої поверхні грудної клітки та лівого колінного суглобу. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо внаслідок пострілів з вогнепального пристрою призначеного для відстрілу боєприпасів споряджених гумовими кулями, можливо в час та за обставин вказаних в постанові про призначення експертизи та самим оглянутим, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження не свідчать про можливий самозахист;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з додатком (диск з відеозаписом) від 11.10.2021, за участю потерпілого ОСОБА_10 , згідно з яким він відтворив обставини події 18.07.2021 та механізм отримання ним тілесних ушкоджень. Зокрема, 18.07.2021 ОСОБА_10 разом з товаришем ОСОБА_8 підійшли до приміщення шиномонтажу. ОСОБА_8 звернувся до працівника шиномонтажу та щось в нього запитав. ОСОБА_10 в цей момент був позаду ОСОБА_8 і не чув, що той запитав. Після цього, працівник шиномонтажу забіг в приміщення і звідти пролунав постріл та ОСОБА_10 отримав кулю в ліву ногу. Потім чоловік вискочив з приміщення і почав закривати двері. На такі дії чоловіка, ОСОБА_8 набрав «102» і йому повідомили, щоб потерпілі не випускали чоловіка з поля зору. Після того, як чоловік закрив двері шиномонтажу, він почав тікати, а ОСОБА_10 і ОСОБА_8 пішли за ним. Прийшовши до лісу, ОСОБА_10 йшов за ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 за чоловіком. Там вказаний чоловік повернувся та вистрелив ОСОБА_8 спочатку в голову, а потім, коли той впав, ще кілька разів вистрелив в спину. Побачивши це, ОСОБА_10 почав кричати і чоловік з шиномонтажу встрелив йому в голову, та влучив у праве вухо, а потім в груди, в область серця. На такі дії ОСОБА_10 почав ще більше кричати та звати на допомогу. Під час розповіді потерпілий ОСОБА_10 показав куди саме він отримав поранення від невідомого чоловіка;

- даними висновку експерта №02-01/879 від 19.10.2021, згідно з яким тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , які вказані у висновку експерта №02-01/693 від 07.10.2021 - 11.10.2021, могли виникнути за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.10.2021 за його участі;

- даними заяви ст. зміни охорони ТОВ «Магрест ЛТД» ОСОБА_16 від 11.08.2021 про надання відеозапису за 16.07.2021 (додаток: відеозапис з камер відеоспостереження з магазину «Лісовий» в м.Черкаси за 16.07.2021);

- даними протоколу огляду предметів від 19.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є оптичний диск, який містить 5 відеофайлів: «вход_m2_m2_5000_5203_55436116.mp4», «вход_m2_m2_5218_5405_55439194.mp4», «вход_m2_m2_5419_5752_55440710.mp4», «вход_m2_m2_5814_5849_55442585.mp4», «вход_m2_m2_5905_5959_55443475.mp4».

З відеофайлу з назвою:

«вход_m2_m2_5218_5405_55439194.mp4» встановлено, що до кіоску «шиномонтажу» під`їжджає автомобіль білого кольору і зупиняється. При перегляді відеофайлу з назвою «вход_m2_m2_5419_5752_55440710.mp4» видно, що від зазначеного автомобіля відходить жінка та йде в напрямку магазину, з якого ведеться відофіксація. Також, видно, як з кіоску «шиномонтажу» вийшла особа, яка підійшла до вищезазначеного автомобіля та нахилилася біля переднього правого колеса. Через певний час особа відійшла від автомобіля ближче до кіоску «шиномонтажу». В подальшому, вищезазначена особа підійшла до заднього правого колеса білого автомобіля та нахилилася біля нього, через певний час відійшла від нього, та почала переносити від приміщення шини та класти на проїзну частину.

З відеофайлу з назвою:

«вход_m2_m2_5905_5959_55443475.mp4» встановлено, що до білого автомобіля, що розташований біля кіоску «шиномонтажу» підходить жінка, яка кладе речі до салону. Після цього автомобіль від`їжджає від кіоску «шиномонтажу»;

- даними протоколу огляду предметів від 19.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є оптичний диск з відеозаписами. При відкритті каталогу «Розборки» було встановлено, що в ньому знаходяться три відеозаписи. Під час перегляду даних відеозаписів встановлено, що в момент часу з 2021.07.18 14:35:03 з магазину «Лісовий» виходять дві особи, одна з яких одягнена в футболку блакитного кольору. Вказані особи наближаються до кіоску «шиномонтажу», де спілкуються. В подальшому, одна з даних осіб нахилилася і присіла біля кіоску «шиномонтаж», а інша знаходиться в двірному пройомі цього кіоску. Далі, працівник кіоску «шиномонтажу» виходить з приміщення, та намагається зачинити двері кіоску; особа в блакитній футболці тримає двері не даючи змоги їх зачинити. Потім, працівник кіоску, зачинивши двері кіоску, намагається піти за зазначений кіоск; дві особи прямують за ним. При відкритті каталогу «після стрілянини» було встановлено, що в ньому знаходяться три відеозаписи. Після 14:39:32 одна з осіб, які пішли до кіоску «шиномонтажу» нахилилася та присіла на тротуарі, до неї підходять люди; потім приїздить поліція та швидка медична допомога;

- даними протоколу огляду предметів від 10.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є електронний носій диск. Під час перегляду даного диску було встановлено, що в ньому міститься папка (аудіо файл) «повідомленні про стрільбу, запис». При прослуховуванні файлу встановлено, що на ньому міститься діалог жінки оператора ОСОБА_17 та чоловіка ОСОБА_8 , в якому останній повідомляє про обставини стрілянини біля магазину «Лісовий» в м.Черкаси. Зокрема, чоловік викликав екіпаж поліції до магазину «Лісовий», та повідомив, що чоловік із шиномантажу відкрив вогонь по них з пістолета, стріляв по ногах, і знову погрожує пістолетом. Чоловік вказав, що нападник одягнутий в синьо-сіру олімпійку, джинси, та рухається в сторону лісу. Далі, лунає крик чоловіка, і звуки схожі на хлопки;

- даними протоколу огляду предметів з фототаблицею від 17.08.2021, згідно з яким об`єктом огляду є фрагмент тканини, яка була надана 17.08.2021 потерпілим ОСОБА_8 . Фрагмент тканини блакитного кольору ближче до прямокутної форми, три краї якої нерівні, а четвертий край містить шов. На даній тканині маються плями речовини бурого кольору та отвір ближче до круглої форми з нерівними краями;

- даними висновку експерта №05-1-08/238 від 03.09.2021, згідно з яким антиген Н, знайдений в слідах крові людини на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, може походити від особи (осіб) з групою крові 0 ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, але категорично стверджувати це неможливо так, як антиген Н міститься і в інших групах крові як супутній. Походження крові від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається;

- даними висновку експерта №05-1-08/266 від 29.09.2021, згідно з яким антиген Н, виявлений в слідах крові людини на фрагменті тканини, вилученому під час ОМП (об`єкт №1), міг походити за рахунок крові від особи (осіб) з групою крові О ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, але категорично стверджувати це неможливо так, як антиген Н міститься і в інших групах крові як супутній. Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-21/9787-ФХВР від 23.09.2021, згідно з яким в наданих на дослідження фрагментах нігтьових пластин ОСОБА_7 виявлено речовини, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу бездимним (нітроцелюлозним) порохом;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-21/9789-ФХВР від 22.09.2021,

згідно з яким на наданому на дослідження марлевому тампоні виявлено

речовини, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу бездимним

(нітроцелюлозним) порохом;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-21/9782-ФХВР від 24.09.2021,

згідно з яким на поверхні наданих на дослідження штанів джинсових

синього кольору, футболки синього кольору, кофти сіро-синього кольору

та туфлів коричневого кольору, вилучених під час затримання

ОСОБА_7 , виявлено речовини, які можуть бути віднесені до продуктів

пострілу бездимним (нітроцелюлозним) порохом;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-21/9759-БЛ від 19.08.2021, згідно з яким одна гільза з наданих на експертизу не являється частиною боєприпасу; шість гільз з наданих на експертизу не являються частинами боєприпасів; надані на експертизу сім гільз являються частинами пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., що споряджені еластичною кулею (несмертельної дії), та реалізуються під торгівельною маркою «Сова-П», промислового виробництва ТОВ «Сова Оружейная» м. Миколаїв, Україна. Надані на експертизу сім гільз відстріляні з пістолетів моделей «ZORAKI mod. 914-S», «Stalker-914», «Беркут-Streamer» промислового виробництва Туреччини, або іншої зброї із подібним взаємним розміщенням слідоутворюючих деталей, відомості про яку в довідковій літературі відсутні; надані на дослідження сім гільз відстріляні з одного екземпляру зброї;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-21/10499-БЛ від 31.08.2021, згідно з яким надані на експертизу три предмети не являються частинами боєприпасів; надані на експертизу три предмети являються еластичними кулями «несмертельної дії» до патронів калібру 9 мм Р.А. або .380, виробник яких не відомий;

- даними протоколу огляду предметів від 25.08.2021 з фотокопіями, згідно

з яким об`єктом огляду є медична карта стаціонарного хворого №5518

на ім`я ОСОБА_8 . В даній медичній картці

міститься: 36 аркушів медичної документації, 7 аркушів аналізів, 2

аркуші використання КТ-плівки. Під час огляду з медичної карти було

зроблено її ксерокопіювання, копії медичної карти №5515 приєднано до

протоколу огляду;

- даними протоколу огляду предметів від 25.08.2021 з фотокопіями, згідно

з яким об`єктом огляду є медична карта стаціонарного хворого №5515

на ім`я ОСОБА_10 . В даній медичній картці

міститься: 17 аркушів медичної документації, 7 аркушів аналізів, 1

аркуш використання КТ-плівки. Під час огляду з медичної карти було

зроблено її ксерокопіювання, копії медичної карти №5515 приєднано до

протоколу огляду;

- даними копії медичної карти стаціонарного хворого №5518 на ім`я ОСОБА_8 , згідно з якою останній проходив стаціонарне лікування з 18.07.2021 до 11.08.2021; основний діагноз: відкрита рана голови, спини, правого ліктьового суглобу внаслідок вогнепального поранення. 18.07.2021 о 19 год. 00 хв. лікарем-хірургом ОСОБА_24 виконана первинна хірургічна обробка вогнепальних ран спини, голови та правого ліктя; з раневого каналу вилучено 3 гумові кулі (протокол операції №257 від 18.07.2021). В медичній карті наявні: комп`ютерної томографії №325 від 18.07.2021 головного мозку; комп`ютерна томографія №325 від 18.07.2021 органів грудної порожнини, черевної порожнини; комп`ютерна томографія головного мозку №348 від 20.07.2021, комп`ютерна томографія головного мозку №453 від 02.08.2021; листки лікарських призначень; щоденники огляду лікаря; результати аналізів; ін.;

- даними копії медичної карти стаціонарного хворого №5515 на ім`я ОСОБА_10 , згідно з якою останній проходив стаціонарне лікування з 18.07.2021 до 27.07.2021; основний діагноз: вогнепальне поранення грудної клітини, правого вуха. 18.07.2021 о 18 год. 10 хв. лікарем-хірургом ОСОБА_24 виконана первинна хірургічна обробка ран зліва в ділянці 2-3-го ребра, вогнепальне поранення непроникаюче; рана промита, накладено навідні шви; ушивання рваної рани вушної раковини справа, а/с пов`язка (протокол операції №256 від 18.07.2021). В медичній карті наявні: комп`ютерної томографії №326 від 18.07.2021 органів грудної порожнини; листок лікарських призначень; щоденники огляду лікаря; результати аналізів.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_15 в інкримінованих діяннях.

Невизнання винуватості ОСОБА_15 , колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того колегія суддів враховує позицію ОСОБА_15 , який в суді першої та апеляційної інстанції від дачі яких-небудь показів стосовно пред`явленого обвинувачення відмовився і таким чином за власною ініціативою ухилився у сприянні встановленню об`єктивної істини у справі.

Обвинувачений ОСОБА_15 в апеляційній скарзі звертає увагу, що прийняте судом рішення щодо знищення речових доказів, які зазначені в резолютивній частині вироку прийняте з грубим порушенням КПК України, оскільки вирок на момент його проголошення не набрав законної сили. При цьому, суд першої інстанції в порушення положень ст.100 КПК України не визначив долю інших речових доказів (документів), які покладені в основу обвинувачення, які заявлені в обвинувальному акті.

Колегія суддів вважає вказані доводи ОСОБА_15 безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Згідно ст.374 КПК України, вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У резолютивній частині вироку крім іншого зазначаються: рішення про цивільний позов; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому:

1) гроші, цінності та інше майно, які належать обвинуваченому і були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскуються;

2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінальних правопорушень або винагороди за їх вчинення, конфіскуються;

3) майно, яке вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;

4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а в разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

5) гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям, а в разі невстановлення їх - передаються в дохід держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

6) гроші, цінності та інше майно, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них передаються в дохід держави;

7) документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

При вирішенні долі речових доказів, місцевий суд в повному обсязі дотримався вимог ст. 100 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_15 невірно трактує положення даної статті, оскільки речові докази зберігаються до набрання рішенням законної сили.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого про не визначення долі інших речових доказів (документів), які покладені в основу обвинувачення, які заявлені в обвинувальному акті, а саме: дані протоколу огляду місця події від 18.07.2021; протокол слідчого експеримента за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.08.2021 та відеозапис; протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 11.10.2021 та відеозапис; деякі файли відеозаписів з камер відеоспостереження з магазину «Лісовий» від 18.07.2021.

Зазначені документи та речі відповідно до вимог ст.100 КПК України не є речовими доказами, а є додатком до письмових доказів, а тому вони зберігаються при матеріалах кримінального провадження та не потребують вирішення їх долі відповідно до норм КПК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого про протиріччя, які містяться в медичних документах, а саме: в одних, діагностовано у потерпілого Гибало нейросенсорну втрату слуху на ліве вухо, а в інших, зазначено погіршення слуху на ліве вухо.

Згідно даних висновку експерта №02-01/695 від 27.08.2021 у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкрита непроникаюча вогнепальна рана лівої тім`яно-потиличної ділянки голови, непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітки та поперекової ділянки, вогнепальне поранення правого ліктьового суглобу, садно лівої гомілки, травма органу слуху з нейросенсорною втратою функції слуху зліва, дифузний забій лівої частини головного мозку.

Крім того, допитаний в суді першої інстанції судовий експерт ОСОБА_26 підтвердив дані висновки експертизи. Під час проведення судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ним було досліджено медичні карти стаціонарних хворих №5518 та №5515, та безпосередньо оглянуто потерпілих. В дослідницькій частині висновків ним описано зміст медичних карт, та результати огляду потерпілих. Експерт вказав, що тілесні ушкодження, вказані в медичних картках стаціонарних хворих, відповідають тим, що виявлені ним при огляді потерпілих. Тілесні ушкодження потерпілих по давності виникнення можуть відповідати часу 18.07.2021.

Колегія суддів вважає висновок судово-медичної експертизи №02-01/695 від 27.08.2021 є чітким та послідовним, дає вичерпні, зрозумілі відповіді на поставлені питання, що в свою чергу не викликає сумнівів у його законності та обґрунтованості, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про повторне проведення судово-медичних експертиз є безпідставними, з цього приводу судом першої та апеляційної інстанції прийнята відповідна ухвала.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого про недопустимість всіх доказів у даному кримінальному провадженні та вважає таку позицію обвинуваченого способом захисту та намагання спростувати докази, щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав допустими докази:

- протокол огляду місця події від 18.07.2021, в ході якого було оглянуто приміщення «Шиномонтажу» за адресою: АДРЕСА_2 , з підстав проведення на думку апелянта несанкціонованого обшуку вказаного приміщення поліцейськими, яка була проведена за участю власника приміщення ОСОБА_27 , та орендаря ОСОБА_28 , за їх добровільної згоди, а тому враховуючи положення ч.1 ст.233 КПК України, за наявності добровільної згоди особи, яка володіє та користується приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом.

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.10.2021 за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 228 КПК особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Згідно із ч. 6 ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, за матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання.

Із протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що вони оформлені відповідно до приписів ст. 104 КПК, а зазначену слідчу (розшукову) дію проведено із дотриманням вимог ст.228 КПК. Перед пред`явленням для впізнання потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що зможуть впізнати особу, вказали про її зовнішній вигляд та описали обставини, за яких вони бачили цю особу. В ході проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками під №3 потерпілі впізнали за фотознімками особу, котра спричинила їм тілесні ушкодження, назвавши сукупність ознак, за якими її впізнають, і цією особою, згідно довідок, доданих до протоколів, виявився ОСОБА_7 .

Жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено. Так само не передбачено й обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками, (Постанова ККС ВС у справі № 742/2200/19 (провадження № 51-2565км20). При цьому закон не вимагає ухвали слідчого судді для проведення вказаної слідчої дії, чи складання додаткових протоколів за ст.104 КПК України, як про це вказує обвинувачений.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд обґрунтовано визнав фактичні дані, отримані за результатами проведення впізнання особи за фотознімками, допустимими доказами у справі, а тому доводи обвинуваченого про протилежне є необґрунтованими.

- протокол огляду місця події від 18.07.2021, під час якого в приміщенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» вилучено три кулі. Відповідно до вказаного протоколу, слідчим, в присутності понятих, було оглянуто приміщення приймального відділення Черкаської обласної лікарні, що знаходиться за адресою: вул.Менделєєва, 3, м.Черкаси, де лікарем-хірургом видано працівникам СОГ у марлевому бинті 3 кулі резинового походження, чорного кольору, округлої форми. Дані кулі вилучено лікарем-хірургом ОСОБА_24 в ході операції на спині у ОСОБА_8 . Зазначення в протоколі огляду місця події в графі «спеціаліст» - « ОСОБА_24 » не свідчить про те, що вказана особа здійснювала зйомку під час проведення операції, як вказує обвинувачений та не є порушення норм КПК України, що має наслідком недопустимість вказаного доказу.

Немає підстав для визнання недопустимими доказами: диски з відеозаписами та звукозаписами, проведення слідчих експериментів за участю потерпілих. Іх проведення та використання не потребує обов`язковості ухвал слідчого судді, а тому порушень проведення вказаних слідчих дій колегія суддів не вбачає.

Немає підстав вважати, що покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 районним судом сфальсифіковані. Покази вказаних свідків є послідовними, чіткими, які узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, а тому відсутні сумніви у правдивості їх показів. Згідно обвинувального акту ОСОБА_14 визнана свідком, тому в суді першої інстанції остання в якості свідка дала покази про обставини, які їй були відомі та які мають значення до даного кримінального провадження, а тому товоди обвинуваченого про особисту зацікавленість свідка ОСОБА_29 та упередженість у справі, оскільки остання є матір`ю потерпілого ОСОБА_8 є необгрунитваними.

За результатами аналізу показань свідків, потерпілих, у сукупності з іншими доказами, суд першої інстанції оцінив їх вірно, зазначивши, що вони відповідають об`єктивним даним та іншим доказам по справі.

Щодо рапорту (ЄО 39330) від 18.07.2021, повідомлення про початок досудового розслідування від 09.12.2021, доручення про проведення досудового розслідування від 09.12.2021, постанови про створення слідчої групи від 09.12.2021, постанови про доручення здійснення досудового розслідування слідчою групою від 09.12.2021; постанови про об`єднання кримінальних правопорушень від 09.12.2021, постанови про внесення змін до складу слідчої групи від 09.12.2021, які на думку обвинуваченого ОСОБА_15 є також недопустимими доказами, колегія суддів вважає такі доводи апеляції необґрунтованими. Дані доводи обвинуваченого не спростовані жодним доказом, який би вказував на порушення норм КПК під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Місцевий суд вірно визнав необґрунтованими доводи обвинуваченого про недопустимість доказів: медичної карти стаціонарного хворого №5518 на ім`я ОСОБА_8 та медичної карти стаціонарного хворого №5515 на ім`я ОСОБА_10 , копії карток стаціонарного хворого (форми №003/о) ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 зроблені слідчим після огляду їх оригіналів та долучені до протоколів огляду від 25.08.2021. Вказані карти заведені 18.07.2021, і містять всі дані щодо стану хворого протягом усього періоду перебування в стаціонарі, організації та проведення лікування, а також дані об`єктивних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних та інших методів обстежень. Доводи обвинуваченого про фальсифікацію вказаних доказів не підтверджені жодними доказами у справі. Натомість, відомості з медичних карток узгоджуються із іншими доказами у справі, та підтверджують факт отримання 18.07.2021 потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, про які йдеться в обвинувальному акті, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого з цього приводу також є необґрунтованими.

Крім того відсутні правові підстави для визнання висновків судово-медичних експертиз недопустимими доказами та місцевий суд обґрунтовано відмовив у заявлених клопотаннях обвинуваченого про призначення повторних судово-медичних експертиз щодо тілесних ушкоджень потерпілих, при цьому навівши обгртунтування свого висновку.

Висновки судово-медичних експертиз №02-01/693 від 11.10.2021, №02-01/695 від 27.08.2021 зроблені кваліфікованим експертом, дотримані права учасників., висновки зрозумілі, мають вичерпані відповіді, а тому немає сумнівів у їх законності та обґрунтованості.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_15 про недопустимість доказів висновків експерта №05-1-08/238 від 03.09.2021; даних висновку експерта №05-1-08/266 від 29.09.2021; даних висновку експерта №СЕ-19/124-21/9787-ФХВР від 23.09.2021, даних висновку експерта №СЕ-19/124-21/9789-ФХВР від 22.09.2021, даних висновку експерта №СЕ-19/124-21/9782-ФХВР від 24.09.2021; даних висновку експерта №СЕ-19/124-21/9759-БЛ від 19.08.2021, даних висновку експерта №СЕ-19/124-21/10499-БЛ від 31.08.2021, оскільки підсумкова частина таких висновків викладена у формі припущень, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, питання, які ставилися перед експертом під час проведення балістичних експертиз неконкретні та неповні, то вони також є безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Обвинувачений ОСОБА_15 не зазначив жодної обставини, яка підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими.

Висновки вищезазначених експертиз складені кваліфікованими судовими експертами з відповідною експертною спеціальністю, які попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому місцевим та апеляційним судом не встановлено порушень вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі Інструкція). Питання, які виносились на експертизи, відповідають орієнтовному переліку вирішуваних питань, визначених в Інструкції.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 в своїй апеляційні скарзі вказує на суперечливі докази, які мають істотне значення, а саме: у висновках експертиз, які складені експертом ОСОБА_26 № 02-01/695 та № 02-01/693 зазначено, що поранення відноситься до вогнепальних, однак це суперечить висновкам іншого судового есперта ОСОБА_30 № СЕ-19/124-21/9759-БЛ та № СЕ-19/124-21/10499-БЛ, який зазначив, що гільзи та кулі знайдені під час огляду місця події не являються елементами боєприпасів.

В суді першої інстанції був допитаний експерт ОСОБА_26 , який пояснив, що травми (рубці) виявлені на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 характерні для загоєння вогнепальних поранень, до яких за критеріями судової медицини відноситься і травматична зброя. Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого з цього приводу є також безпідставними.

Суд першої інстанції у вироку достатньо повно навів аналіз показаннь потерпілих, свідків, дослідив безпосередньо належним чином всі інші докази та прийшов до справедливого рішення про достовірність та об`єктивність наведених вище доказів, відмовляючи у задоволенні заяв та клопотань обвинуваченого ОСОБА_15 про визнання недопустимими всіх доказів на підтвердження обвинувачення ОСОБА_15 в інкримінованих діяннях.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності допустимих доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_15 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які спростовують такі твердження апелянта.

Докази на підтвердження винуватості ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності та достатності і у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_15 поза розумним сумнівом, що призвело для постановлення обвинувального вироку.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_15 з приводу заявленого відводу прокурору ОСОБА_18 , то колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурора. Згідно ухвали місцевого суду від 18 січня 2022 року (т.1 а.к.п.87-88), суд обґрунтував своє рішення зазначивши при цьому, що професійна робота прокурора та виконання ним своїх процесуальних обов`язків в іншому кримінальному провадженні не може розцінуватись, як зацікавленість у результатах справи або як упередженість даного прокурора.

Під час розгляу справи в суді першої інстанції та апеляційного розгляду ОСОБА_15 не надав жожних доказів на підтвердження будь-яких обставин, передбачених чинним законодавством, що виключають участь прокурора у даному кримінальному провадженні.

З приводу відібрання зразків у обвинуваченого в межах ст.245 КПК України, яке проводилось без пред`явлення останньому відповідної постанови прокурора, що на думку обвинуваченого ОСОБА_15 є також підставою для скасування вироку суду, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що наявність чи відсутність у матеріалах провадження постанови про відібрання в особи зразків не може вплинути на зміст інформації, яку отримують під час проведення відповідної експертизи. (позиція Верховного Суду у справах № 423/1766/16 та № 477/426/170, суд касаційної інстанції зазначив, що зміст інформації, яку містять біологічні зразки, не залежить від волі особи, в якої вони відбираються). Крім того, процесуальне рішення про відібрання зразків не є самостійним доказом у кримінальному провадженні відповідно до ст.84 КПК України та не є документами у розумінні ч.2 ст.99 цього Кодексу, оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо освідування потерпілих під час їх допиту в суді першої інстанції не відповідають дійсності. В судовому засіданні 20.06.2022 були допитані потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які надали пояснення з приводу обставин отримання ними тілесних ушкоджень і самостійно продемонстрували наявність рубців на тілі. Колегія суддів вважає, що такі дії відповідно до норми ст.241 КПК України не можна розцінювати, як освідування.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд використав всі можливі засоби та способи для встановлення істини по справі, допитавши обвинуваченого, свідків, експерта, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_15 в інкримінованих злочинах.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_15 в своїй апеляційній скарзі звертає увагу на порушення судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України.

Колегія суддів визнає помилковими твердження обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що невиконання судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України є істотним порушенням вимог КПК України, що тягне за собою скасування ухваленого щодо нього вироку, з огляду на наступне.

Частиною 6 статті 376 КПК України передбачено, що копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Частиною 15 статті 615 КПК України визначено, що в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Встановлено, що після виходу з нарадчої кімнати суд, скориставшись положеннями ч. 15 ст. 615 КПК України обмежився проголошенням резолютивної частини вироку від 24.07.2023. При цьому матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що судом, в день проголошення резолютивної частини вироку, учасникам судового провадження вручено його повний текст.

Згідно супровідного листа Соснівського районного суду м. Черкаси, копія вироку лише на наступний день 25.07.2023 направлена обвинуваченому ОСОБА_15 ; згідно супровідного листа Соснівського районного суду м. Черкаси, копія вироку направлена потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 лише 26.07.2023.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції недотримано положення ч. 6 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України та не виконано обов`язок вручення учасникам судового провадження копії вироку в день його проголошення, однак вважає, що таке порушення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України, тобто таким порушенням, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення і не слугує підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому враховується, що обвинувачений ОСОБА_15 копію вироку від 24.07.2023, згідно розписки, отримав 31.07.2023, після чого використав своє право на апеляційне оскарження, а відтак будь-яким чином не був позбавлений можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати, що невиконання місцевим судом положень ч. 6 ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України і невчасне отримання обвинуваченим копії вироку, тягне за собою скасування ухваленого щодо нього вироку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про однобічність та неповноту судового слідства є безпідставними, оскільки в апеляції обвинуваченого не наведено жодного доказу, який би не був досліджений судом, і на який є посилання в обвинувальному акті, або про дослідження якого заявляв обвинувачений в суді першої інстанції.

Крім того, дослідивши докази обвинувачення, суд дав їм вірну оцінку, і признав достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Не наведено таких доказів і в апеляційній скарзі. Вона за своїм змістом не відрізняється новизною: в ній наведена лише незгода з доказами, які вже були досліджені судом першої інстанції та отримали його вірну оцінку.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі посилається на докази, які були предметом дослідження суду першої інстанції та вказані докази є об`єктивними доказами винуватості ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, і на їх підставі обґрунтовано ухвалено обвинувальний вирок.

Доводи обвинуваченого про істотні порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону є безпідставними. В апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено жодного порушення процесуального закону судом, і такі порушення вимог КПК України, які б тягли скасування обвинувального вироку по справі відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_15 , місцевий суд дотримався Загальної частини та в межах Особливої частини кримінального закону, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку, який працює слюсарем шиномонтажу, вчинив один тяжкий та нетяжкий злочин, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, вину в інкримінованих діяннях не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутні обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання і як наслідок призначив ОСОБА_15 покарання в межах санкцій ч.4 ст.296 та ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі, і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначив ОСОБА_15 6 років позбавлення волі, що є достатнім та необхідним для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на

свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Крім того, колегія суддів погоджується із задоволенням цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 7407,94 гривень та часткове стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 в сумі 60000,00 грн., на користь потерпілого ОСОБА_10 30000,00 грн.

Відповідно до роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Висновок суду про стягнення з ОСОБА_15 матеріальної та моральної шкоди достатньо мотивований, відповідає Кримінальному закону та Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995.

Обгрунтовуючи стягнену матеріальну шкоду на користь потерпілого ОСОБА_8 та часткове стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд першої інстанції вірно врахував збитки на лікування ОСОБА_8 , тривалий фізичний біль, тривале лікуванню, порушення нормального ритму та способу життя, погіршення стану здоров`я, тому враховуючи принцип розумності та справедливості, суд першої інстанції вірно визначив саме таку суму розміру компенсацій за моральну та матеріальну шкоду, що відповідає розміру понесених потерпілим ОСОБА_8 витрат на лікування та моральних страждань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відмовивши при цьому у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки не надано жодних підтверджуючих документів з приводу цього.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень вимог матеріального та процесуального права колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя -

Судді -