Провадження № 11-кп/4808/524/23
Категорія ст.185 ч.4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася у селі Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружену , з середньою освітою, раніше не судиму, громадянку України,

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 певні обов`язки. Нагляд за ОСОБА_8 ухвалено здійснювати органу пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

Вирішено питання про речові докази.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України ОСОБА_10 №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_8 12 травня 2023 року близько 14 години 00 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала із нижньої полиці стелажу, що розташований в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чоловічий гель для душу бренду «Nivea», ємністю 250 мл., вартістю 113, 90 грн. та чоловічий гель для душу бренду «Nivea», ємністю 500 мл., вартістю 212, 90 грн. Після чого, ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 346,80 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_8 19 травня 2023 року 10 години 23 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 ,, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, таємно викрала із полиць стелажів товарно-матеріальні цінності, а саме: плитку шоколаду бренду «Millenium Gold», вагою 100 грам, вартістю 42,90 грн, плитку шоколаду бренду «Terravita», вагою 235 грам, вартістю 74,90 грн., упаковку меленої кави бренду «Fort», вагою 225 грам, вартістю 87,90 грн., чоловічу білизну бренду «Vulkan», вартістю 89,90 грн., чоловічу білизну бренду «MEN», вартістю 89,90 грн., дві вафлі бренду «Fiesta XXL», вагою 50 грам, вартістю 37,80 грн. Після чого, ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення покинула, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 423 грн. 30 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погодившись із вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу та вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Наголошує, що ухвалюючи вирок суду, суд не дотримався вимог ст. 370 КПК України.

Апелянт наголосив на тому, що Івано-Франківським міським суд при призначенні обвинуваченій саме такого покарання враховано те, що дії обвинуваченої ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка, в якій вона вчинила злочин, не характеризувалась, як така, що пов`язана з воєнними діями і вона при вчиненні злочину не використала обмеження пов`язані з воєнним станом (повітряна тривога, комендантська година та інше). За умови відсутності кваліфікуючої ознаки воєнного стану, її дії було б кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, що є не тяжким злочином.

Зазначає, що беручи до уваги факт повного визнання вини обвинуваченою, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України. Такі суперечності у висновках суду ставлять під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченої та свідчать про неналежну вмотивованість судового рішення.

Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачена ОСОБА_8 заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила вирок суду змінити в частині призначеного їй покарання та пом`якшити призначене їй покарання, оскільки вона щиро кається у вчиненому. Стверджує, що прийняте судом рішення позбавляє її можливості виїхати за межі країни, що істотно порушує її права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду змінити та виключити із мотивувальної частини вироку висновки суду про те, що обстановка, в якій обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, не пов`язана з воєнними діями, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зокрема, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_8 апеляційну скаргу на вирок суду не подавала, що не позбавляє її права на подання відповідної апеляційної скарги з мотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України суд першої інстанції, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази, мотиви призначення покарання, чи звільнення від відбування покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В апеляційній скарзі не оскаржується правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченої, висновки суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення та справедливість призначеного їй покарання.

Разом з тим, прокурор вважає, що висновки суду про те, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, який не пов`язаний з воєнними діями носить суперечливий характер, оскільки ставлять під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченої та свідчать про неналежну вмотивованість судового рішення.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що суддя вказав на те, що при призначенні саме такого покарання обвинуваченій ОСОБА_12 судом враховано й те, що дії обвинуваченої ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка, в якій вона вчинила злочин, не характеризувалась, як така, що пов`язана з воєнними діями і вона при вчиненні злочину не використала обмеження пов`язані з воєнним станом (повітряна тривога, комендантська година та інше). За умови відсутності кваліфікуючої ознаки воєнного стану, її дії було б кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, що є не тяжким злочином.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 11 ч.1 ст.67 КК України вчинення злочину з використанням умов воєнного стану відноситься до обставин, які обтяжують покарання, а тому зазначення судом, про відсутність таких обставин при визначенні покарання є безпідставним.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України повинен враховувати тільки наявні обставини, які стосуються особи винного та які пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, висновки суду про те, що обстановка, в якій обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, не пов`язана з воєнними діями, разом із зауваженням суду про те, що дії обвинуваченої за відсутності кваліфікуючої ознаки воєнного стану, могли бути кваліфіковані за іншою правовою кваліфікацією, носять суперечливий характер та підривають довіру щодо належної вмотивованості судового рішення та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст.185 КК України.

Колегія суддів важчає, що вищевказані висновки суду про те, що обстановка, в якій обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, не пов`язана з воєнними діями не містять логічного взаємозв`язку із прийнятим судом рішенням, носять суперечливий неузгоджений характер та підлягають виключенню з вироку суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану.

Колегія суддів звертає увагу на те, що крадіжка є злочином суспільно небезпечним посяганням, оскільки викрадення майна без дозволу власника порушує принцип правового порядку, який базується на захисті власності, загрожує безпеці, майновим інтересам та громадському порядку.

Колегія суддів приймає до уваги, що Законом України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», ч. 4 ст. 185 КК України було доповнено та після слів у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.185 КК України кримінальна відповідальність настає у разі вчинення крадіжки у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану. При цьому, у даному випадку не є необхідним встановлення факту вчинення крадіжки з використанням умов воєнного або надзвичайного стану.

Призначаючи покарання суд обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, яка критично ставиться до вчиненого; має місці соціальні зв`язки; одружена; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Згідно з п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що необхідно змінити вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_8 змінити та виключити із мотивувальної частини вироку висновки суду про те, що обстановка, в якій обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, не пов`язана з воєнними діями.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_8 змінити та виключити із мотивувальної частини вироку висновки суду про те, що обстановка, в якій обвинувачена ОСОБА_8 вчинила злочин, не пов`язана з воєнними діями.

В решті вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5