ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/559/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1212/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27.06.2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Харківського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження заапеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 27.06.2023 року стосовно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 121 КК України

Вищевказаним вироком застосовано запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", без визначення застави, взявши його під варту в залі суду.

В судовому засіданні апеляційного суду захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 було заявлення клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання до закінчення апеляційного розгляду.

Вислухавши інших учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Твердження захисника щодо незаконності тримання під вартою, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Приписами ст. 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вироком суду, який оскаржується, йому призначено покарання у виді вісім років позбавлення волі. Тому усвідомлюючи, що є об`єктивна можливість відбування покарання у виді позбавленні волі, обвинувачений може ухилитися від суду.

Вказані вище обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду, впливати на свідків, а тому наразі існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на більш м`який - відсутні.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 405 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий

Судді