Пр-ня по справі № 1кп/521/1024/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

08 листопада 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді Гарського О.В.

із секретарем судового засідання Тарєльнік А.П. на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000722 від 25.10.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, на час затримання працюючого на підробітках з будівництва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та який тимчасово проживав в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)13.06.2000 року Довгинцівським р/с м. Кривий ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК до позбавлення волі на строк 7 років; 2)05.07.2000 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 3)01.11.2005 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 2 роки; 4)26.02.2009 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 5)06.07.2011 року Софіївським р/с Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 6)20.10.2016 року Терновським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 7)23.02.2017 року Інгулецьким р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровський області до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 8)18.05.2017 року Дзержинським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, 72 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців; 9)09.01.2020 року Ленінським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; звільнився умовно-достроково 18.01.2022 року на 1 рік; обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор Колєснікова Ю.С.

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_1 , захисник-адвокат Войнаровська В.Е.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_1 , 25 жовтня 2022 року приблизно о 12:00 годині, більш точний час не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , маючи намір на заволодіння чужим майном, зайшов до під`їзду, де навмання вибрав квартиру АДРЕСА_4 . Далі діючи умисно, з метою незаконного потрапляння до квартири шахрайським шляхом, повідомив власниці квартири ОСОБА_2 , що він є сантехником та необхідно провести ремонтні роботи, з метою недопущення продовження витоку води у сусідні знизу квартири. Знаходячись у квартирі, ОСОБА_1 зімітував ремонт сифону умивальника.

Після ОСОБА_1 повідомив, що нібито усунув несправність і попросив розрахуватись з ним. Коли потерпіла ОСОБА_2 направилась до спальної кімнати задля взяття грошових коштів, ОСОБА_1 прослідкував за нею і побачивши де зберігаються грошові кошти, користуючись нагодою, за якою потерпіла ОСОБА_2 вийшла в іншу кімнату вхопив шкатулку в якій знаходились грошові кошти та викрав з неї 2500 гривень, 150 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 25.10.2022 року, становить 5485 гривень 29 копійок) та 150 Євро (відповідно до курсу НБУ станом на 25.10.2022 року становить 5393 гривні 68 копійок), та заховав їх під свій одяг, в подальшому побачив гаманець на полиці шафи, з якого викрав грошові кошти у розмірі 200 гривень, які також заховав під одяг.

В цей час ОСОБА_2 вийшовши в коридор квартири, побачила незаконні дії ОСОБА_1 , який в свою чергу усвідомлюючи що його викрито, змінивши свої наміри, розуміючи всі негативні наслідки продовжуваних незаконних дій, розуміючи, що його викрито та всі наступні його дії будуть пов`язані з більш високим ступенем суспільної небезпеки, почав реалізовувати умисел на вчинення розбійного нападу, в умовах воєнного стану1, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насилля, небезпечного для здоров`я потерпілої.

Так, ОСОБА_1 користуючись своєю фізичною перевагою, почав виштовхувати потерпілу з коридору до кухні. Від вказаних поштовхів, ОСОБА_2 декілька раз втрачала рівновагу та падала, проте підіймалась і намагалася покликати на допомогу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 наніс їй близько 5 ударів кулаком в область обличчя, від отримання яких остання впала спиною на підлогу. Далі ОСОБА_1 почав, тиснути своєю правою рукою на її обличчя, придавлюючи голову потерпілої до підлоги, від вказаних дій остання почала втрачати свідомість, а ОСОБА_1 в свою чергу залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 13 578 гривень 97 копійок. Незаконними діями ОСОБА_1 спричинив тілесні ушкодження потерпілій у вигляді: одної забійної рани в області носу; множинні забої м`яких тканин лиця та обличчя з наявністю множинних синців, одного синця в області передньої поверхні шиї.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

1.3.Суд визнає мотивом вчинення кримінального правопорушення корисливі спонукання ОСОБА_1 на задоволення власних егоїстичних потреб. Бажання на ситуативну та ілюзорно легку вигоду, замість кропіткої та наполегливої чесної праці. Метою вказаного кримінального правопорушення, що і визначається у самій диспозиції статті є заволодіння чужим майном та спричинення насильства по відношенню до потерпілої. Саме за допомогою такого насильства досягається кінцева мета дій обвинуваченого, заволодіння майном.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Показав, що дійсно 25.10.2022 року він рухаючись по вул. Прохорівська, випадково побачивши будинок № 10, вирішив зайти до будь-якої квартири та шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами власника такої квартири. Тобто намір і бажання вчинити правопорушення, з його слів виникли спонтанно. Обравши квартиру АДРЕСА_4 , він постукав у двері та коли йому відчинила літня жінка, як в подальшому він дізнався ОСОБА_2 , повідомив їй, що в неї тече умивальник і оскільки він сантехнік то прийшов полагодити неполадки. ОСОБА_2 погодилась і запустила його у квартиру. ОСОБА_1 зімітував ремонт сифону та сказав, що все добре і що вона винна оплатити грошові кошти. Коли ОСОБА_2 вийшла в іншу кімнату, він прослідкував за нею, та побачив що вона зберігає грошові кошти в шкатулці. Повернувшись ОСОБА_2 надала йому грошові кошти в сумі 500 гривень, на що він сказав, що такої суми забагато. Потім, коли потерпіла знову вийшла до іншої кімнати, ОСОБА_1 скориставшись такої обстановкою, зайшов до спальної кімнати та дістав зі шкатулки всі наявні кошти у гривні, доларах США та Євро. Виходячи зі спальної кімнати його побачила потерпіла та одразу схопила його. Між ними почалась штовханина. Він почав відштовхувати потерпілу від себе, від чого вона дійсно падала на диван. Після цього він міг нанести по неї декілька ударів, під час штовханини, оскільки потерпіла намагалась його затримати в квартирі. Більш детально обставини події він не пам`ятає і показати їх не зміг. Вже у вечері його затримали поліцейські. В теперішній час він у скоєному розкаюється.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_1 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Потерпіла не забажала давати покази і з`являтись до суду, надала відповідну заяву.

2.4.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

3.2.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив кримінальних правопорушень.

Суд не визнає як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння; та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки сторона обвинувачення не інкримінує такі ознаки у обвинувальному акті і не посилалась на них під час своєї промови у судових дебатах. Суд самостійно не може погіршити становище особи, визначивши такі обставини як обтяжуючи, оскільки вони очевидно можуть впливати на зміст покарання.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Визначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого.

4.2.Особистість обвинуваченого свідчить про наступне. ОСОБА_1 знаходиться у віці 47 років. Народився і виріс в м. Кривий Ріг. Отримав середню спеціальну освіту. Не одружений. На утриманні дітей не має. До затримання спільно проживав з ОСОБА_3 . Не офіційно працював вантажником на ринку «7-ум». Тимчасово проживав в АДРЕСА_2 . Раніше неодноразово судимий, а саме має 9 (дев`ять) судимостей.

4.3.Загалом судимості обвинуваченого, на думку суду, дуже влучно характеризують останнього показуючи його не здатність до соціального життя, співіснування з іншими громадянами, його свавільне відношення до загально людських цінностей та власне не бажання до індивідуального розвитку. На питання головуючого про підстави вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_1 пояснив, що вчинив його у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що він загубився в цьому житті, а тому і розумно відповісти на питання про вчинення такого нахабного злочину по відношенню до потерпілої, особи похилого віку він не може.

4.4.Як і в інших схожих провадженнях2 суд вважає, що вчинення вказаного кримінального правопорушення стало можливим у зв`язку із відсутністю у обвинуваченого належної освіти, вихованості та культури. Він сприймає життя однобоко, як егоцентричні погляди на навколишній світ, вважаючи власні погляди єдино вірними, а власні інтереси єдино необхідні. Співіснування з такими людьми дуже складне та більше нагадує боротьбу «Bellum omnium contra omnes»3. Саме про такий стан людини «природний стан» зазначає ОСОБА_4 : «…поки люди живуть без спільної влади, що тримає всіх їх у страху, вони перебувають у тому стані, який називається війною, і саме у стані війни всіх проти всіх»4. Є очевидним, що ОСОБА_1 не бажає контролювати свою волю, свої думки і помисли та нехтуючи встановленими правилами поведінки та вимогами закону бажає вчиняти суспільно небезпечні правопорушення. Використовуючи свою фізичну перевагу, він протиставить її загальнолюдським цінностям і створює умови для небезпеки інших громадян.

4.5.Суд вважає, що суспільна небезпека від даного правопорушення полягає як у порушенні суспільних відносин власності, так і у завданні шкоди здоров`ю людини, яка може бути загрозою навіть і її життю. Як відомо життя кожної людини є найвищою соціальною цінністю і тому його охорона є найважливішим завданням кримінального Закону.

4.6.Захистити суспільство і потерпілу від такого порушення, можливо лише виконанням суспільно встановлених домовленостей у вигляді покарання. Кожна людина повинна розуміти, що держава захищає її від свавілля будь-якої особи або групи осіб. Кожна людина вправі розраховувати на підтримку держави і втручання у будь-які прояви неповаги до людської гідності. Обвинувачений не тільки порушив фізичне здоров`я потерпілої, відносини власності, однак і зазіхнув на власну домівку потерпілої, яка як і будь яка людина, вважає себе у безпеці виключно вдома. Відповідно вчинення кримінального правопорушення у місці проживання потерпілої також підвищує суспільну небезпеки цього порушення.

4.7.Всі перелічені дії, показують необхідність жорстокої державної реакції на незаконну та зухвалу поведінку обвинуваченого. Відповідно суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у межах встановлених у санкції статті, зв`язане з позбавленням волі. Строк такого покарання суд призначає з урахуванням думки прокурора та сторони захисту у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією майна.

4.8.Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_1 останній раз судимий 09.01.2020 року Ленінським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнився він умовно-достроково 18.01.2022 року на 1 рік. Відповідно дане кримінальне правопорушення вчинено ним під час не відбутого покарання за минулим вироком, а тому при призначенні покарання підлягає застосуванню положення ст. 71 КК /Призначення покарання за сукупністю вироків/.

4.9.Очевидно що при викладених обставинах, суд не розглядає питання застосування положень ст. ст. 69, 75 КК, оскільки зміст кримінального правопорушення та наслідки для конкретної людини, а також загальна характеристика обвинуваченого, як особи яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності показують не можливість більш милосердного ставлення до особи.

4.10.Покарання, яке буде призначено обвинуваченому, повинно показати суспільству, що жодне зло не може залишитись без відповіді у справедливій державі. Повага до закону є необхідною частиною життя кожної людини, а служіння правді та повага до людської гідності повинні бути найвищими цінностями для кожного громадянина України.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Речові докази:

1) джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; джинси синього кольору; туфлі чорного кольору з підошвою білого кольору; спортивна куртка чорного кольору; футболка сірого кольору; куртка сірого кольору; спортивна куртка сірого кольору; спортивні штани сірого кольору; кофта бежевого кольору; туфлі чорного кольору; мобільний телефон марки «Neon A1» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Nokia 225» в корпусі чорного кольору без задньої кришки, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; коробку від мобільного телефону «Redmi 9АТ» - конфіскувати, як застосування додаткового виду покарання за санкцією ч. 4 ст. 187 КК. У випадку наявності спору щодо вказаного майна яке підлягає конфіскації, вирішення вказаного питання підлягає в порядку цивільного судочинства на підставі ч. 12 ст. 100 КПК;

2) зошит з рукописним текстом зі слідами речовини бурого кольору; 1 слід пальця руки; 2 сліди фрагменту долоні; 1 змив на марлевий тампон з підлоги кухні; 1 змив на марлевий тампон зі стіни в кухні, які вилучені під час огляду місця події, за адресою АДРЕСА_5 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_2 відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК знищити, як майно яке не має жодної цінності.

5.3.Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинуваченого.

5.4.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, необхідно продовжити у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією майна.

1.2.Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінським р/с м. Дніпропетровська від 09.01.2020 року у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) місяць та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 1 (один) місяць, з конфіскацією майна.

1.3.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_1 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.4.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_1 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 27.10.2022 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

1.5.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.6.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2022 року, а саме з: джинсів синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; джинсів синього кольору; туфель чорного кольору з підошвою білого кольору; спортивної куртки чорного кольору; футболки сірого кольору; куртки сірого кольору; спортивної куртки сірого кольору; спортивних штанів сірого кольору; кофти бежевого кольору; туфель чорного кольору; мобільного телефону марки «Neon A1» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки «Nokia 225» в корпусі чорного кольору без задньої кришки, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; коробки від мобільного телефону «Redmi 9АТ».

1.8.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.9.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2022 року, а саме з: 1)зошиту з рукописним текстом зі слідами речовини бурого кольору; 1 сліду пальця руки; 2-х слідів фрагменту долоні; 1-го змиву на марлевий тампон з підлоги кухні; 1 змиву на марлевий тампон зі стіни в кухні, які вилучені під час огляду місця події, за адресою АДРЕСА_5 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_2 .

1.10.Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

1.11.Речові докази у кримінальному провадженні:

1) джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; джинси синього кольору; туфлі чорного кольору з підошвою білого кольору; спортивна куртка чорного кольору; футболка сірого кольору; куртка сірого кольору; спортивна куртка сірого кольору; спортивні штани сірого кольору; кофта бежевого кольору; туфлі чорного кольору; мобільний телефон марки «Neon A1» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Nokia 225» в корпусі чорного кольору без задньої кришки, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; коробку від мобільного телефону «Redmi 9АТ» - конфіскувати. У випадку наявності спору щодо вказаного майна яке підлягає конфіскації, вирішення вказаного питання підлягає в порядку цивільного судочинства на підставі ч. 12 ст. 100 КПК;

2) зошит з рукописним текстом зі слідами речовини бурого кольору; 1 слід пальця руки; 2 сліди фрагменту долоні; 1 змив на марлевий тампон з підлоги кухні; 1 змив на марлевий тампон зі стіни в кухні, які вилучені під час огляду місця події, за адресою АДРЕСА_5 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_2 знищити, як майно яке не має жодної цінності.

1.12.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

1.13.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.14.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.15.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.16.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: О.В. Гарський

[1]Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз Законом України від 15.08.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року» на строк 90 діб.

[2]Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 03.04.2023 року, Справа № 521/19007/22; провадження № 1-кп/521/1714/23

[3]Латинський вираз «Bellum omnium contra omnes», який дослівно перекладається як «війна всіх проти всіх».

[4] Томас Гоббс, Твори у двох томах, Видавництво «Думка», Том 2 «Левіафан, або Суть, будова і повноваження держави церковної та цивільної» на 735 арк., Глава ХІІІ арк. 95.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз Законом України від 15.08.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року» на строк 90 діб.

2 Наприклад справа № 521/19007/22; провадження № 1-кп/521/1714/23

3 Латинський вираз, який дослівно перекладається як «війна всіх проти всіх».

4 Томас Гоббс, Твори у двох томах, Видавництво «Думка», Том 2 «Левіафан, або Суть, будова і повноваження держави церковної та цивільної» на 735 арк., Глава ХІІІ арк. 95.