справа № 619/5464/23
провадження № 1-кс/619/1134/23
УХВАЛА

іменем України

11 листопада 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000220 від 07 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000220 від 07 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що 05.11.2023 приблизно 21 год 00 хв невстановлена особа, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 спричинила тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.11.2023 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду було виявлено та вилучено:

- зріз паперу з нашаруванням РБК із поверхні гіпсокартону з приміщення кухні, поміщений до паперового конверту;

- марлевий тампон із змивом РБК з поверхні пральної машини в санвузлі, поміщений до паперового конверту;

- зріз ковроліну з нашаруванням РБК у санвузлі, поміщений до паперового конверту;

- наволочка з нашаруванням РБК з дитячої ліжка, а саме з дитячої подушки, з кімнати № 4, поміщена до паперового конверту.

07 листопада 2023 року дізнавачем СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , вищевказані речі були визнані речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вказані вище вилучені речі - є тимчасово вилученим майном.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 100, 131, 132, 167, 168, 170, 171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

В судове засідання прокурор, дізнавач, не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, розгляд провести у її відсутність.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Встановлено, що сектором дізнання ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000220 від 07 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

В ході проведеного 06 листопада 2023 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 огляду місця події домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: - зріз паперу з нашаруванням РБК із поверхні гіпсокартону з приміщення кухні, поміщений до паперового конверту; - марлевий тампон із змивом РБК з поверхні пральної машини в санвузлі, поміщений до паперового конверту; - зріз ковроліну з нашаруванням РБК у санвузлі, поміщений до паперового конверту; - наволочка з нашаруванням РБК з дитячої ліжка, а саме з дитячої подушки, з кімнати № 4, поміщена до паперового конверту.

07 листопада 2023 року дізнавачем СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , вищевказані речі були визнані речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часогляду місця події вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000220 від 07 листопада 2023 року на тимчасово вилучене майно 06 листопада 2023 року під час огляду місця події - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- зріз паперу з нашаруванням РБК із поверхні гіпсокартону з приміщення кухні, поміщений до паперового конверту;

- марлевий тампон із змивом РБК з поверхні пральної машини в санвузлі, поміщений до паперового конверту;

- зріз ковроліну з нашаруванням РБК у санвузлі, поміщений до паперового конверту;

- наволочка з нашаруванням РБК з дитячої ліжка, а саме з дитячої подушки з кімнати № 4, поміщена до паперового конверту, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Слідчий суддя ОСОБА_1