справа № 991/8481/23
провадження № 11-сс/991/738/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

05 жовтня 2023 року м.Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року про передачу судової справи за скаргою іншому слідчому судді для вирішення питання про об`єднання судових справ,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність детектива НАБУ (судова справа №991/8481/23, провадження №1-кс/991/8547/23) передав слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 для вирішення питання про її об`єднання зі скаргою ОСОБА_2 (справа №991/8389/23, провадження №1-кс/991/8445/23).

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_2 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року і направити справу на новий розгляд в іншому складі суду. На його думку, зазначене судове рішення прийняте з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки КПК не передбачено можливості передання слідчим суддею справи іншому судді без здійснення її автоматизованого розподілу, а отже така ухвала постановлена слідчим суддею поза межами його повноважень.

Вирішуючи питання щодо прийнятності апеляційної скарги, суддя-доповідач окрім іншого має з`ясувати, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді, якою скаргу особи на бездіяльність детектива НАБУ передано іншому слідчому судді для вирішення питання про її об`єднання,

Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами Глави 31 КПК.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно ч.3 ст.392 КПКв апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК.

Відповідно до КПК можуть бути оскарження такі ухвали слідчого судді щодо скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, поданих в порядку статті 303 КПК: ухвали про неприйнятність скарги (ухвали про повернення скарги та про відмову у відкритті провадження за скаргою - ч.6 ст.304, ч.2 ст.309 КПК), ухвали за наслідками розгляду скарги по суті за вичерпним переліком ухвал, що наведені у ч.3 ст.307 та ч.2 ст.309 КПК (ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.284 КПК, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, а також про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР).

Наведений перелік ухвал слідчого судді, постановлених щодо скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора на стадії досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч.3 ст.309 КПК).

Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.

Відповідно до апеляційної скарги ОСОБА_2 оскаржує ухвалу слідчого судді про передачу справи за його скаргою на бездіяльність детектива НАБУ іншому слідчому судді для вирішення питання про її об`єднання з іншою справою за скаргою ОСОБА_2 . Оскаржувана ухвала слідчого судді не є ухвалою про неприйнятність скарги чи про вирішення її по суті. Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя вирішив лише процедурне питання та таке рішення не обмежує жодні права скаржника у справі.

Отже, зазначена ухвала слідчого судді не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування ні ст.307 КПК, ні ст.309 КПК.

Разом з цим, з огляду на те, що постановлення такої ухвали слідчим суддею дійсно прямо не передбачено КПК, при вирішені питання щодо можливості її оскарження в апеляційному порядку суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 31 травня 2021 року (справа №646/3986/19), якою встановлено критерії визначення можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прямо не передбачені кримінальним процесуальним законом.

За висновком суду, серед усіх рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, слід виокремлювати дві групи рішень: 1) ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК; 2) ухвалені в межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч.6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо апеляційного оскарження рішень слідчого судді, ухвалених у межах передбаченої КПК процедури із застосуванням положень ч.6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 цього Кодексу, слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню. Перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. У зв`язку з цим обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Оскаржувана ухвала постановлена в межах процедури, передбаченої КПК. Так, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК). Відповідно до ч.2 ст.334 КПК у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання. Хоча КПК прямо не передбачає можливість об`єднання саме судових проваджень за скаргами та відповідно передачі таких судових справ іншому слідчому судді для вирішення цього питання, але з метою забезпечення ефективності та оперативності розгляду справ за скаргами таке об`єднання (передача для вирішення питання про об`єднання) можливе на підставі положень ч.6 ст.9 КПК та загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст.7 КПК, зокрема, розумності строків (п.21 ч.1 ст.7 КПК). При цьому, як вже зазначалось, оскаржувана ухвала не обмежує жодні права скаржника у справі, її постановлення не перешкоджає здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

За наведених мотивів оскаржувана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Разом з тим, норми ст.129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, про що неодноразово зазначалося у подальшому в практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зазначена ухвала слідчого судді від 28 вересня 2023 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.309, 392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1