справа № 991/8151/23
провадження №11-сс/991/716/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 вересня 2023 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

15 вересня 2023 року до Вищого антикорупційного суду прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) в рамках вказаного кримінального провадження подано клопотання про арешт майна, вилученого 13 вересня 2023 року при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 : планшет Ipad A1895, ноутбук Macbook PRO model A1502, ноутбук Macbook Model A2338, флеш-накопичувач DATASHUR 128Gb, зовнішній накопичувач Zalman ZM-HE135, мобільні телефони Iphone Xr, Iphone 11 Pro, iPhone 6 Plus, Iphone X, ноутбук Macbook Model A1989, планшет Ipad model MTJR2LL/A, планшет Ipad model NXEW2LL/A, дискове сховище Synology Disk Station Model DS 218j, дискове сховище Synology Disk Station Model DS 124+, ноутбук Asus model x200m, пристрій Apple model A1470, зовнішній накопичувач WD, зовнішній накопичувач Sandisk 2tb, накопичувач Seagate 1TB, флеш-накопичувач iBridge 3 128gb, накопичувач 3Q, накопичувач Samsung 1tb, зовнішній накопичувач Sandisc 2tb, флеш-карта SP 64gb, накопичувач на жорстких магнітних дисках WD 320GB, накопичувач Kingston, зовнішній накопичувач Sandisk 1TB, моноблок Apple iMac, яке мотивовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 вересня 2023 року вказане клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на зазначене у клопотанні майно з забороною відчуження, розпорядження та користування через необхідність забезпечення збереження майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, вважаючи її необґрунтованою, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, за вимогами якої просив скасувати ухвалу слідчого судді від 22 вересня 2023 року в частині накладення арешту на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а саме: мобільні телефони Iphone Xr, Iphone 11 Pro, iPhone 6 Plus, Iphone X, планшет Ipad A1895, планшет Ipad model MTJR2LL/A, планшет Ipad model NXEW2LL/A, моноблок Apple iMac, та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 наводив наступні доводи.

Частина майна, накладення арешту на яке оскаржувалось, не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК. Так, задовольняючи клопотання прокурора про арешт цього майна, слідчий суддя виходив з положень ст.168 КПК, які передбачають можливість вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, однак не будь-яких, а виключно тих, які містять відомості щодо конкретних юридичних осіб, зазначених в резолютивній частині ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Проте, під час огляду та пошуку в зазначених мобільних телефонах та планшетах інформації по ключовим словам встановлено, що жодна інформація, яка стосується вказаних в резолютивній частині ухвали слідчого судді від 07 вересня 2023 року юридичних осіб, на зазначених пристроях відсутня.

Таким чином, при огляді вилучених речей не були віднайдені докази, що вказують на те, що ОСОБА_5 або іншою особою скоєно злочин, а будь-які посилання на інформацію, яка б мала доказове значення у цьому кримінальному провадженні і давала підстави для арешту цього майна, в оскаржуваній ухвалі відсутні.

Також слідчим суддею не враховано положення абз.3 ч.2 ст.168 КПК щодо можливості, у разі необхідності, виготовлення слідчим чи прокурором копії інформації, яка містилась на вилучених при проведенні обшуку пристроях.

Арешт на вказане майно із застосуванням найбільш обтяжливого способу у вигляді заборони користування ним є необґрунтованим та може призвести до наслідків, які суттєво позначяться на інтересах володільця майна.

Позиції учасників провадження.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу представника без задоволення.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив, а тому суд з урахуванням позиції його представника згідно з положеннями ч.4 ст.405 КПК вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Мотиви та висновки суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з положеннями ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000529 від 21 серпня 2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК щодо наступних обставин: в період з 2017 по 2020 роки включно 27 підприємствами, діяльність яких контролюється однією групою осіб, здійснено ввезення на митну територію України товарів та/або придбання товарів на території України, після чого такі товари реалізовані за готівкові кошти без відображення у бухгалтерському обліку відомостей про факти такого продажу. Представники вказаних підприємств подали до податкових органів завідомо неправдиві податкові декларації, в яких безпідставно заявлено до відшкодування 1 073 861 302 грн. ПДВ у зв`язку з відсутністю продажу раніше імпортованих та/або придбаних товарів. У подальшому службові особи податкових органів, зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди використали службове становище всупереч інтересам служби та не забезпечили проведення вичерпних контролюючих заходів, а також умисно допустили порушення вимог Податкового кодексу України при проведенні позапланових документальних перевірок, створивши тим самим підстави для подальшого скасування відповідних актів перевірок судами, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді виплаченого підприємствам бюджетного відшкодування ПДВ.

13 вересня 2023 року в межах вказаного кримінального провадження при проведенні санкціонованого ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 вересня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_5 детективами НАБУ виявлено та вилучено майно, на яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 22 вересня 2023 року накладено арешт.

Як вбачається з змісту оскаржуваної ухвали, враховуючи існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на необхідність проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні, враховуючи існування ризику щодо втрати зазначених носіїв інформації, у тому числі відомостей, що вони містять, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною відчуження, розпорядження та користування таким майном відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження, забезпечить збереження речових доказів у кримінальному провадженні та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Зазначені обставини покладені слідчим суддею в обґрунтування висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна в рамках розслідування кримінального провадження №0000529.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, заслухавши представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , прокурора, дослідивши матеріали провадження, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 22 вересня 2023 року щодо накладення арешту на вилучене майно, виходячи з наступного.

У відповідності до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК).

За ч.2 ст.168 КПК тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

За приписами ч.1 ст.173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження та надано відповідну оцінку слідчим суддею, ухвалою слідчого судді від 07 вересня 2023 року детективам НАБУ надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в житловому будинку, розташованому на земельній ділянці із кадастровим номером :43:006:0014 за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання, зокрема, технічних носіїв інформації, мобільних терміналів зв`язку, що містять відомості, які мають значення для кримінального провадження.

Наявність підстав для вилучення майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається з відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 13 вересня 2023 року, за яким під час проведення обшуку виявлено речі та технічні засоби, які містять систему логічного захисту яка потребує подолання, оскільки ОСОБА_5 не зміг ввести правильні паролі до планшета Ipad A1895, ноутбука Macbook PRO model A1502, ноутбука Macbook Model A2338, флеш-накопичувача DATASHUR 128Gb та зовнішнього накопичувача Zalman ZM-HE135. Огляд інших технічних пристроїв тривав значний час у зв`язку з їх великою кількістю та ємністю. Під час обшуку від спеціаліста надійшло пояснення, що дослідження, пошук, відновлення інформації на пристроях, що були виявлені в ході обшуку, може зайняти більше доби. Враховуючи зазначене, до частини пристроїв прийнято рішення про їх вилучення з метою проведення експертного дослідження для виявлення файлів серед наявної та видаленої інформації, у зв`язку з неможливістю проведення відповідних дій на місці проведення обшуку. Разом з цим, як встановлено під час проведення обшуку, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 12 вересня 2023 року був обізнаний про заплановані обшуки та міг видалити інформацію, яка має значення для кримінального провадження.

Наявність електронних документів, у тому числі видалених, їх зміст, дата створення файлів, хронологія внесення до них змін, з`ясування, чи піддавались відповідні накопичувачі певним процедурам з метою знищення інформації, інші питання, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному Кримінальному провадженні, можуть бути встановлені виключно під час проведення комп`ютерно-технічної та інших експертиз, на дослідження яких за правилами їх призначення та проведення в обов`язковому порядку має бути надано вилучену комп`ютерну техніку (мобільний телефон). Так, відповідно п.13.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій, а за потреби комп`ютерний блок (комплекс комп`ютерних засобів, до складу якого входить досліджуваний носій).

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно вказано про процесуальну необхідність проведення експертного дослідження вилученого майна, відповідною постановою від 14 вересня 2023 року детективом НАБУ призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо наявності, у тому числі серед видалених файлів, інформації, яка має значення для даного провадження, при цьому експерту надано вилучене при проведенні обшуку майно, як об`єкт дослідження. Того ж дня постановою детектива НАБУ від 14 вересня 2023 року вилучене при проведенні зазначеного обшуку майно визнано речовими доказами.

Колегія суддів зазначає, що за вказаних обставин, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про відповідність вказаного майна зазначеним у ст.98 КПК критеріям, оскільки останнє може містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

В аспекті викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо невіднайдення на зазначених в апеляційній скарзі пристроях при їх огляді інформації, що має значення для досудового розслідування, а також можливості виготовлення слідчим чи прокурором копії інформації, яка містилась на вилучених при проведенні обшуку пристроях, як підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на встановлені обставини, суд констатує наявність правової підстави для арешту, в тому числі зазначеного в апеляційній скарзі майна, а також можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та в межах діючого законодавства, доводи стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слід визнати непереконливими, слідчим суддею відповідно до ст.132, 170, 173 КПК дотримані принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності особи завданням кримінального провадження та враховані наслідки від вжиття такого тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб. Доказів негативних наслідків обраного заходу забезпечення особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано та під час розгляду останньої не встановлено.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.392, 404, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 вересня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000529 від 21 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3