УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000558 внесеного до ЄРДР 26.10.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000558 від 26 жовтня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, у т.ч. Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, скоїв інкримінований йому злочин за наступних обставин.

Так, близько 11 години 26 жовтня 2023 року, ОСОБА_4 знаходився у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , частину якого він разом із сім`єю винаймає у ОСОБА_7 . Достовірно знаючи про наявність у його сусідів матеріальних цінностей, переконавшись що у другій частині будинку за вказаною адресою, яку у ОСОБА_7 винаймає ОСОБА_8 відсутні мешканці, які о 5-30 поїхали на роботу, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до будинку та заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, незважаючи на відсутність реального чи фіктивного права на власність потерпілого та підстав для проникнення до будинку, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, діючи поза волею власника майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, таємно, переконавшись що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_4 піднявшись драбиною по зовнішній стороні будинку усередину спільного горища, над частиною будинку, яку винаймає ОСОБА_8 , зруйнував стельове перекриття та проник у його середину, а саме до спальної кімнати останнього. Проникнувши усередину будинку, ОСОБА_4 з барсетки, яка знаходилась у тумбі в одній із кімнат, викрав 10 000 доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют вартість 1 долара США становила 36.53 грн.), 60 000 гривень та золоті прикраси у кількості 4 одиниць 585 проби загальною вагою 9,5г.

Залишивши через вікно спальної кімнати будинок, частину якого винаймає ОСОБА_8 , із викраденим майном, не маючи на меті повертати викрадене, оплачувати його вартість чи відшкодовувати її будь-яким еквівалентом, ОСОБА_4 реально розпорядився ним як своїм власним.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 6928/23-21 від 02.11.2021, ринкова вартість 1 граму золота 585 проби у брухті станом на 26.10.2023 складала 1329,93 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 437 946 грн. (чотириста тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок шість гривень).

У скоєнні даного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, громадянин України, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

ОСОБА_4 14.12.2023 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 доводиться наступними матеріалами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.10.2023;

- протоколом огляду місця події від 26.10.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 26.10.2023;

- протоколом допиту потерпілого від 30.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 27.10.2023;

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 27.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- висновком судової біологічної експертизи від 10.11.2023;

- ухвалою Вінницького міського суду від 02.11.2023 про арешт майна.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 177 КПК України, до ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, з сім`єю не проживає, тощо). Крім цього, опитані свідки повідомили, що підозрюваний ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання з травня 2023 року, знятий з реєстрації 06.10.2020, а тому без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область та межі держави, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

Згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Так, підозрюваний може чинити незаконний вплив з метою ухилення від кримінальної відповідальності (психологічний та фізичний тиск) на свідків, які являються його родичам та знайомими.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, підозрюваний неодноразово відбував покарання за злочини проти власності. Таким чином існує ризик, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти суспільно-небезпечні діяння.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність, впливати на свідків чи переховуватися від слідства та суду;

4) домашній арешт, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має місця постійного проживання і в будь-який час може змінювати своє місце проживання, яке не є постійним.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також враховуючи міру покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного в разі доведеності його вини позбавлення волі на строк до 8 років та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає доцільним застосувати норму ч. 5 ст. 185, так як підозрюваний заподіяв майнової шкоди потерпілому на суму, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 437 946 грн. Тому, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного заставу еквіваленту розміру майнової шкоди, тобто 163 (сто шістдесяти трьох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, на думку сторони обвинувачення, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, знятий з реєстрації 06.10.2020, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 59 (п`ятдесят дев`ять) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 лютого 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 11 лютого 2024 року.

Організацію затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя