справа №991/9676/23
провадження №1-кс/991/9771/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«01» грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне провадження скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 та 07 листопада 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшли дві скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ і САП (справи №№991/9676/23, 991/9739/23), судові засідання з розгляду яких призначалися на 08 листопада 2023 року о 15:00 та 15:15 відповідно, однак їх було відкладеного цього дня за клопотаннями ОСОБА_3 . В подальшому до суду надійшли матеріали п`яти інших скарг ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ і САП (справи №№ 991/9768/23, 991/9769/23, 991/9792/23, 991/9793/23, 991/9794/23) та ухвалою слідчого судді від 10 листопада 2023 року матеріали проваджень за усіма вказаними скаргами ОСОБА_3 об`єднані в одне провадження, що було призначено до розгляду на 14 листопада 2023 року о 13:00, однак, у зв`язку із надходженням цього дня в провадження слідчого судді значної кількості невідкладних клопотань, об`єднане провадження за скаргами ОСОБА_3 було знято з розгляду. При цьому, 13 листопада 2023 року в провадження слідчого судді надійшли ще дві скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ і САП (справи №№ 991/9895/23, 991/9896/23). З 15 листопада 2023 року по 17 листопада 2023 року слідчий суддя перебував на лікарняному, а ухвалою від 20 листопада 2023 року (перший робочий день після лікарняного) матеріали усіх дев`яти скарг ОСОБА_3 об`єднано в одне провадження - справа №991/9676/23, провадження №1-кс/991/9771/23. Рішення про об`єднання зазначених скарг в одне провадження було прийнято слідчим суддею з огляду на те, що усі вони подані однією особою, стосується однієї події і подані за двома ідентичними заявами (НАБУ та САП, щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, вчинених головою та заступниками голови Національного банку України, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України, начальниками ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їх заступниками, іншими керівниками органів державної влади України) та пов`язані одним видом предмету оскарження (невнесення відомостей до ЄРДР після отримання його заяв про кримінальні правопорушеннящодо коштів українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktingeselschaft»).

Розгляд об`єднаного провадження за скаргами ОСОБА_3 був призначений на 21 листопада 2023 року.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Усі скарги ОСОБА_3 у вказаному об`єднаному провадженні стосуються невнесення уповноваженими особами НАБУ і САП до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, вчинені головою НБУ ОСОБА_4 , заступником голови НБУ ОСОБА_5 і іншими заступниками голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_8 , начальниками ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їх заступниками з 2014 року і по цей час, іншими керівниками органів державної влади України, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної чи юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

У зв`язку з викладеним, заявник, серед іншого, просить розглянути та задовольнити його скарги на бездіяльність уповноважених осіб; надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; внести до ЄРДР відомості за його заявами та направити йому відповідні витяги з ЄРДР, а також здійснити інші дії.

При цьому, варто зазначити, що у одній зі скарг (справа №991/9769/23) ОСОБА_3 зазначає, що вона подана на бездіяльність прокурора (керівника САП), що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою №VYH- від 03 листопада 2023 року, тоді як фактично долучає до скарги заяву №VYH- від 03 листопада 2023 року, адресовану директору НАБУ.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні 21 листопада 2023 року ОСОБА_3 брав участь в режимі відеоконференції та до початку розгляду його скарг по суті заявив відвід секретарю судового засіданні ОСОБА_2 , в задоволенні якого слідчим суддею відмовлено. Після цього ОСОБА_3 у цьому ж судовому засіданні заявив відвід слідчому судді, у зв`язку з чим об`єднане провадження за його скаргами було передано на автоматизований розподіл до канцелярії суду з метою визначення судді для розгляду поданої ним заяви про відвід.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Після повернення 27 листопада 2023 року матеріалів скарг ОСОБА_3 для подальшого розгляду слідчому судді ОСОБА_1 наступне засідання було призначено на 30 листопада 2023 року.

Судове засідання 30 листопада 2023 року здійснювалось за участю іншого секретаря судового засідання - ОСОБА_9 , якій ОСОБА_3 також заявив відвід, що був розглянутий слідчим суддею та у задоволенні якого було відмовлено. Крім того, у цьому ж судовому засіданні ОСОБА_3 знову заявив відвід слідчому судді, який залишено без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, оскільки такий відвід заявлено повторно з ознаками зловживання правом на відвід.

При цьому, протягом усього судового засідання 30 листопада 2023 року ОСОБА_3 порушував порядок та не підкорявся розпорядженням слідчого судді, у зв`язку з чим йому неодноразово були зроблені попередження про недопустимість порушення процедури, прояву поваги до слідчого судді та до процесу в цілому. Однак, ОСОБА_3 продовжував порушувати порядок судового засідання, сперечатися із слідчим суддею, не підкоряючись його розпорядженням, нав`язувати слідчому судді своє розуміння процесуальних положень щодо перебігу розгляду його скарг та забезпечення секретарем умов фіксування судового засідання технічними засобами, що супроводжувалось зневажливими висловлюваннями як в бік слідчого судді, так і секретаря судового засідання, у зв`язку з чим було прийнято рішення про припинення відеоконференцзв`язку з причин неможливості в такому форматі продовжувати здійснювати належний розгляд скарг та визнання обов`язкової особистої участі ОСОБА_3 в наступному судовому засіданні, про що його було повідомлено у цьому судовому засіданні та судовою повісткою від 30 листопада 2023 року, направленою на його електронну адресу.

Однак, в призначене на 01 грудня 2023 року судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ст. 26 КПК України, відповідно до яких сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачені цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Слід також зазначити, що 01 грудня 2023 року до початку судового засідання надійшла чергова заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді, яка за правилами Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду була передана слідчому судді ОСОБА_1 для прийняття рішення щодо порядку розгляду такої заяви повторної. Зазначену заяву розглянуто слідчим суддею в судовому засіданні 01 грудня 2023 року (в яке заявник не з`явився та в якому розглянуто його скарги в межах об`єднаного провадження по суті) та залишено її без розгляду як таку, що заявлена повторно та має ознаки зловживання правом на відвід.

Уповноважені особи НАБУ і САП, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, однак це не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України. При цьому, від прокурора ОСОБА_10 надійшли письмові заперечення на дві скарги з числа об`єднаних, відповідно до яких за аналогічними заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування ряду проваджень, у зв`язку з чим САП не здійснювався розгляд вказаних у цих скаргах заяв та їх розглядав інший підрозділ Офісу Генерального прокурора. Крім того, надійшли письмові заперечення детектива НАБУ ОСОБА_11 на одну скаргу з числа об`єднаних, відповідно до яких за результатами опрацювання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення встановлено, що порушені питання вже були предметом неодноразового розгляду у НАБУ та що рішенням керівництва розгляд заяв ОСОБА_3 із аналогічних питань у НАБУ припинено, отже на дату розгляду заяви ОСОБА_3 у уповноваженої особи НАБУ були відсутні підстави для вчинення процесуальних дій, про які він вказував у своїй заяві.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали скарг з додатками, слідчий суддя вважає за можливе розглянути їх за наявними матеріалами, що, на переконання слідчого судді, є достатніми для їх розгляду без учасників, які не виявили бажання брати участь в судовому засіданні та підтримати свої позиції, що, на думку слідчого судді, враховуючи скорочені строки розгляду скарг, не спричиняє порушення їх прав.

Дослідивши матеріали скарг з додатками, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів об`єднаного провадження, усі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень подані ним до НАБУ і САП в один день - 03 листопада 2023 року, ідентичні за своєю суттю та змістом і відрізняються лише однією цифрою у своїх номерах, а саме: №VYH- - ті, що спрямовувались до НАБУ (п`ять заяв), та №VYH- - ті, що спрямовувались до САП (чотири заяви), у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає необхідності оцінювати кожну із вказаних заяв окремо та вважає за можливе надати таку оцінку загальному їх змісту.

Так, зі змісту цих заяв про вчинення кримінальних правопорушень вбачається, що у них викладені обставини про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень головою НБУ ОСОБА_4 , заступником голови НБУ ОСОБА_5 і іншими заступниками голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_8 , начальниками ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їх заступниками, а також іншими керівниками органів державної влади України, зокрема, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, стосовно заволодіння грошовими коштами ряду українських банків (належних вкладникам цих банків) із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft».

Втім, на думку слідчого судді, викладених у заявах ОСОБА_3 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з самих заяв, у них не наведено конкретних відомих заявнику відомостей (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення зазначених ним кримінальних правопорушень, а також не вказано будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене. При цьому, заявник лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій, та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана, в тому числі, для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ і САП виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінальних правопорушень за заявами ОСОБА_3 від 03 листопада 2022 року відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог слід відмовити.

Слідчий суддя також вважає на необхідне наголосити, що обставина надсилання значної кількості аналогічних скарг стосовно невнесення відомостей за його ідентичними заявами свідчить про переслідування заявником іншої мети ніж та, яка ним декларується (усунення бездіяльності).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні об`єднаних в одне провадження скарг ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1