н/п 1-кс/490/435/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2808/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

19 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Євгенівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у кримінальному проваджені внесеного до №0000098 від 15.02.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. Зокрема, місцевий мешканець с. Новокондакове Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав згоду на співпрацю з військовослужбовцями зсрф, яка полягала у несенні чергування на контрольно-пропускному пункті зсрф, облаштованому на автодорозі між селами Новокондакове та Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області. Зокрема, наприкінці квітня 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) на ОСОБА_6 невстановленими на даний час представниками зсрф були покладені функції щодо перевірки осіб та транспортних засобів, які пересуваються через вказаний контрольно-пропускний пункт, для чого останньому була видана вогнепальна автоматична зброя невстановленого на даний час зразку. Так, ОСОБА_6 , у період з кінця квітня 2022 року по липень 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території контрольно-пропускного пункту зсрф, розташованого на автодорозі між селами Новокондакове та Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області, за координатами 46°59'58"N НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги збройним формуванням держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій збройних формувань, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, маючи при собі вогнепальну зброю невстановленого органом досудового розслідування зразка, вчиняв дії, направлені на перевірку транспортних засобів, багажу, вантажів та документів осіб, які евакуйовувалися з тимчасово окупованих територій Херсонської та Миколаївської областей чи рухались у зворотному напрямку.

Встановлено що на початку травня 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) місцеві мешканці с. Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пересуваючись на автомобілі марки ВАЗ, моделі «2106», д.н.з. НОМЕР_2 через контрольно-пропускний пункт зсрф, що розташований на автодорозі між селами Новокондакове та Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області, за координатами 46°59'58"N 32°49'12"E, були зупинені невстановленим військовослужбовцем зс рф, який наказав пред`явити до огляду багаж та документи. Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи на вищезазначеному контрольно-пропускному пункті, діючи умисно, виконуючи взяті на себе функції щодо перевірки осіб, які пересуваються через вказаний контрольно-пропускний пункт, документів, транспортних засобів та багажу, будучи з вогнепальною зброєю невстановленого зразку, наказав ОСОБА_7 відкрити для перевірки бардачок вищевказаного транспортного засобу. Впевнившись в належності таких осіб до місцевих мешканців та відсутності в транспортному засобі інших сторонніх осіб, наказав залишити контрольно-пропускний пункт та продовжувати слідування далі.

Крім того, в кінці травня 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пересуваючись на автомобілі марки ВАЗ, моделі «21099», д.н.з. НОМЕР_3 , через контрольно-пропускний пункт зсрф, що був встановлений на автодорозі між селами Новокондакове та Нововасилівка Баштанського району Миколаївської області, за координатами 46°59'58"N НОМЕР_1 , де для перевірки осіб, документів, транспортних засобів та багажу, був зупинений невстановленим військовослужбовцем зсрф. В свою чергу, ОСОБА_6 діючи умисно, виконуючи взяті на себе функції щодо перевірки осіб, удостовірившись, що ОСОБА_9 та. ОСОБА_10 являються місцевими мешканцями с. НовокондаковеБаштанського р-ну Миколаївської області, вказав на це військовослужбовцям зсрф, які несли чергування на вказаному контрольно-пропускному пункті, з тим що їх можливо пропустити без перевірки.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 12 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою. Вважав ризики не обґрунтованими.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000098 від 15.02.2023 за ч.1 ст.111-2 КК України.

18.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 21.07.2023 ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 19.04.2023 ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 15.07.2023 ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 11.07.2023 ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка (із застосуванням відеозапису) від 31.05.2023 ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка від 04.10.2023 ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка від 04.10.2023 ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка від 04.10.2023 ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка від 14.04.2023 ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка від 25.07.2023 ОСОБА_17 ; протоколом огляду місця події від 17.11.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до категорії особливо тяжких та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини, може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення. Також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, направлене проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України, що є однією з найвищих цінностей та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого стаття 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту оголошення ухвали з 19 січня 2024 року до 17 березня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1