Справа № 201/763/24
Провадження № 1-кс/201/251/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, раніше не судимої, працюючої прибиральницею службових приміщень підприємства «КРАМАТОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002919 від 11.07.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0002919 від 11.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Костянтинівка Донецької області, за допомогою власного мобільного телефону марки Redmi моделі 9A, з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з встановленою у нього сім-карткою оператора мобільного зв`язку Lifecell, який відповідає номеру телефону НОМЕР_3 сторінки у соціальній мережі «Вконтакте», з акаунту « ОСОБА_7 » встановила, підтримувала зв`язок та погодилась надавати допомогу представнику збройних формувань держави-агресора ОСОБА_8 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_9 », шляхом надання інформації щодо місць дислокації підрозділів та військової техніки Збройних сил України у АДРЕСА_2 для нанесення ворогом артилерійських та ракетних ударів по вказаним позиціям. Так, підозрювана ОСОБА_5 29.05.2023 о 16:04, діючи умисно, за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_7 » повідомила ОСОБА_8 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_9 », про розташування вздовж АДРЕСА_3 та на території Костянтинівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 16 Костянтинівської міської ради Донецької області (адреса не розголошується), шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому нанесено позначки із місцями розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора. 17.07.2023 ЗС РФ завдано ракетного удару по будівлі зазначеної школи, а ОСОБА_5 , діючи умисно, з вищевказаних мотивів та метою, пізніше 17.07.2023 повідомила ОСОБА_8 про результат даного ракетного удару. Також, 31.05.2023 о 18:59, ОСОБА_5 , діючи умисно, за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_7 » повідомила ОСОБА_8 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_9 », про розташування поблизу з шламозбірними водоймами на північ від м. Костянтинівка Донецької області (адреса не розголошується), шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому нанесено позначки із місцями розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, для нанесення ракетного удару по вказаних позиціях, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора. Далі, 26.06.2023 у період з 10:57 до 11:05, ОСОБА_5 , діючи умисно, за допомогою сторінки у соціальній мережі «Вконтакте» з акаунту « ОСОБА_7 » повідомила ОСОБА_8 , який зареєстрований у соціальній мережі «Вконтакте» як « ОСОБА_9 », шляхом надсилання графічного зображення - знімку екрана із зображенням додатку «Карти» компанії ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому нанесено позначки, про розташування військової техніки та особового складу Збройних Сил України, чим надала допомогу представнику збройних формувань держави-агресора про розташування на північ від м. Костянтинівка Донецької області. При цьому, з метою знищення слідів протиправної діяльності, ОСОБА_5 домовилась із ОСОБА_8 про видалення особистих повідомлень, переданих через соціальну мережу «Вконтакте».

Так, з огляду на вагомість наявних доказів у цьому кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором вважали доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що, на думку сторони обвинувачення, також свідчить про наявність достатніх підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється. Таким чином, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором вважали, що під час дії воєнного стану до підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, задля запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та наполягала на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , враховуючи, що остання вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, що виразилось у наданні збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України, а отже є достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозрювана під час судового розгляду просила відмовити у клопотанні сторони обвинувачення, застосувавши до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи за можливе обрання стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у наданні збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 ; протоколу затримання підозрюваної в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, оскільки виникли обґрунтовані обставини, які давали підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 ; протоколу обшуку від 18 січня 2024 року, яким зафіксовано проведення обшуку житла та обшуку підозрюваної, яка добровільно видала для огляду власний мобільний телефон, який використовувала для вчинення злочину; протоколу допиту підозрюваної від 18 січня 2024 року; протоколу про проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної від 18 січня 2024 року; протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 26 грудня 2023 року, на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затверджений Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ)), то за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вчиненні яких підозрюється остання, належать до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної.

Також слідчий суддя вважає доведеними наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема обґрунтоване існування таких ризиків підтверджується, по-перше, встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, а також вагомістю та сукупністю зібраних на даному етапі розслідування доказів про подію кримінального правопорушення, зокрема про час, місце та спосіб вчинення в умовах воєнного стану підозрюваною ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України неподалік територій активних бойових дій згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), по-друге, внаслідок проживання останньої на території можливих бойових дій, що в умовах воєнного стану значно підвищує ризик здійснити дії, передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності такою особою, що відповідно може стати наслідком ускладнення відшукання підозрюваної, знищення, схову або спотворення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а отже існують обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що підозрювана може вжити спроби протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та досягненню його дієвості, а також доводить ймовірність продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності проти основ національної безпеки України. Тобто криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрювана задля уникнення кримінальної відповідальності може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, ОСОБА_5 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 , стосовно якої немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього запобіжного заходу, міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться в районі проведення бойових дій, майновий стан підозрюваної та відсутність у неї судимостей. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України під час дії воєнного стану, а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує її права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. У зв`язку з цим слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують найбільш суворий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженого прокурором.

Таким чином, оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-197, 205, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою є 17 березня 2024 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 17 годині 30 хвилин 19 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1