Справа № 577/6182/23
Провадження № 1-кп/577/503/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
16.10.2023 близько 08:00 години ОСОБА_4 прибув до господарства за адресою АДРЕСА_2 до свого знайомого ОСОБА_5 з метою зайняти грошових коштів для придбання алкогольних напоїв. Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_4 помітив біля будинку велосипед типу «Десна» з рамою відкритого типу чорного кольору, належний ОСОБА_5 , та в цей час в нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний повторний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що його дії є таємними для власника ОСОБА_5 , який в цей час був у будинку за місцем мешкання, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) та продовженого Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 (затверджено Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023) до 15.11.2023, взяв велосипед типу «Десна» з рамою відкритого типу чорного кольору та вивів з території господарства, а в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 1233 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому та пояснив, що 16.10.2023 близько 08:00 години він прибув до господарства за адресою АДРЕСА_2 до свого знайомого ОСОБА_5 з метою зайняти грошових коштів для придбання алкогольних напоїв. Перебуваючи на території вказаного господарства, помітив біля будинку велосипед типу «Десна». Скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував у будинку, взяв велосипед типу «Десна» з рамою відкритого типу чорного кольору та вивів з території господарства, а в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд. Просив суд суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяви, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. Крім того судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення віднесене до тяжкого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм, характеризується задовільно за місцем проживання.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у т.ч. зазначення у ній: «не можливе виправлення без ізоляції від суспільства».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох пом`якшуючих обставини, позицію потерпілого, незначний розмір завданих збитків, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, надає можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, а саме покарання у виді арешту, яке буде співмірним скоєному та достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений 13.11.2023 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.4 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. Також встановлено, що злочин у цій кримінальній справі ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вище вироку від 13.11.2023 року. Тому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за правилами, які встановлені ч.4 ст.70 КК України.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим заявлений не був.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі, а саме: на залучення експертів в розмірі 717,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 04 (чотирьох) місяців арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням покарання призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2023 року, призначити остаточне покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн. (а.с.25 ).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.10.2023 року, на велосипед без марки типу «Десна» із рамою жіночого типу, колеса діаметром 24", передній щиток блакитного кольору - скасувати (а.с.26 ).
Речовий доказ по справі: велосипед без марки типу «Десна» із рамою жіночого типу, колеса діаметром 24", передній щиток блакитного кольору, який переданий під збережену розписку потерпілому ОСОБА_5 - йому і залишити (а.с. 27 ).
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той саме строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1