Провадження № 1-кс/161/6580/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 22 грудня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 15.12.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_6 , а саме на транспортний засіб марки «BMW» 520, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , із № кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.10.2021.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003836 від 16.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Оскільки в ході проведення огляду місця події 15.12.2023 було виявлено та вилучено вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, які, на думку слідчого, відповідають критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на таке майно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен зокрема, клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів та просили задовольнити, власник майна та його представник клопотання слідчого просили задовольнити частково, а саме не накладати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також не накладати заборону на користування вилученим автомобілем.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, майно, яке було тимчасово вилучене 15.12.2023 в ході огляду місця події, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, а свідоцтво про його реєстрацію може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі ч.3 ст.170 КПК України слід накласти арешт на зазначене майно.

Водночас, оскільки у судовому засіданні встановлено, що вищевказаний транспортний засіб набутий власником на законних підставах, був ввезений на територію України 07.10.2021 юридичною особою, а в міжнародний розшук оголошений 07.09.2022, тобто майже через рік, а тому з метою гарантування законних прав власника майна та дотримання балансу законних інтересів учасників кримінального провадження, арешт на вищезазначене майно слід накласти без заборони на його користування.

З наведених мотивів клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 15.12.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_6 , а саме на транспортний засіб марки «BMW» 520, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , із № кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.10.2021.

Заборонити відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя