ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6377/23
Провадження № 1-кс/210/91/24
У Х В А Л А

іменем України

11 січня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №210/6377/23, провадження №1-кс/210/90/24),

ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 року під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , останній заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 .. Підстав для заявлення відводу не зазначив.

В судове засідання призначене на 10.01.2024 року та 11.01.2024 року підозрюваний ОСОБА_3 не з`явився, заяв про відкладення розгляду справ не надав, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що заявник не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням певних критеріїв, серед яких складність справи та поведінка заявника (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції», «Вергельський проти України»).

У розумінні ЄСПЛ сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Оцінюючи поведінку заявника, необхідно брати до уваги, зокрема, і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Зважаючи на те, що ст.81 КПК України не вимагає обов`язкової участі заявника у судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід, з метою дотримання розумних строків, зокрема розгляду заяви про відвід, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, а отже вважає за можливе здійснити судовий розгляд заяви за відсутності заявника, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_3 двічі не з`явився в судові засідання, не надав суду докази поважності причин його неявки, та на підставі наданих доказів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали заяви дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, з аналізу вказаних вимог Закону вбачається, що заява про відвід може бути задоволена виключно у тому випадку, коли у заяві вмотивовано, тобто обґрунтовано, з наданням відповідних підстав чи доказів, заявлено про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Разом з тим, підстав для заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_4 підозрюваним не зазначено.

Тобто, аргументованих доводів на підтвердження п.4 ч.1 ст.75 КПК України надано не було.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що заява підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №210/6377/23, провадження №1-кс/210/90/24) не вмотивована, і, отже, не відповідає вимогам ч.5 ст.80 КПК України, у зв`язку з чим вказана заява про відвід не може бути задоволена.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 75, 76, 80- 82, 107 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (справа №210/6377/23, провадження №1-кс/210/90/24) - відмовити.

Ухвала оскарженню

Суддя: ОСОБА_1