печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000280 від 29.05.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000280 від 29.05.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 27.04.2015, близько 15 години, у м. Яготин на проїжджій частині пров. Ціолковського, ОСОБА_5 спільно з оперуповноваженим сектору карного розшуку Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 без належних на те підстав затримав ОСОБА_7 та, близько 15 години 45 хвилин, доставив останнього на територію скотобійні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки його на причетність до крадіжки м`яса із вказаної скотобійні.

У приміщенні скотобійні ОСОБА_7 повідомив, що крадіжки м`яса не вчиняв, після чого у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та власника скотобійні ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого написати розписку ОСОБА_9 про зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 9300 гривень та надати відомості про осіб, які вкрали м`ясо з приміщення скотобійні чи визнати за собою вчинення такої крадіжки.

Шляхом вчинення конклюдентних дій, ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дійшли змови щодо участі кожного у катуванні потерпілого ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_9 наніс один удар кулаком лівої руки під праве око потерпілого, після чого взяв до рук газову горілку, запаливши її дав зрозуміти ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що буде використовувати її для катування ОСОБА_7 . Після чого, підпалив вказаною газовою горілкою праве стегно, тулуб та праву кисть ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому сильного фізичного болю.

Продовжуючи виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_10 наніс два удари кулаком лівої руки під праве око потерпілого, один удар кулаком правої руки під ліве око та один удар кулаком правої руки в ліву частину голови над вухом, чим заподіяв останньому сильного фізичного болю.

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, а також, опіків 2-го пальця правої кисті, передньої черевної стінки та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 62 від 30.04.2015 характерні для дії відкритого полум`я або розпалених предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких діях з мстою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 127 КК України.

Крім цього. ОСОБА_10 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи спільно з ОСОБА_6 , перевищив надану йому владу та службові повноваження, умисно, безпідставно, в порушення вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про міліцію», 27.04.2015, близько 15 години, у м. Яготин на проїжджій частині пров. Ціолковського затримав ОСОБА_7 , доставив на територію скотобійні за адресою: м. Яготин. вул. Ціолковського. 82. де близько 15 год. 45 хв. умисно з метою примусити ОСОБА_7 написати розписку ОСОБА_9 про зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 9300 гривень та надати відомості про осіб, які вкрали м`ясо з приміщення скотобійні чи визнати за собою вчинення такої крадіжки, явно вийшовши за межі наданих йому прав та повноважень, погрожував потерпілому у застосуванні до нього насильства.

Так, 27.04.2015, близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 спільно з оперуповноваженим сектору карного розшуку Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 доставили до приміщення скотобійні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , з метою перевірки його на причетність до крадіжки м`яса із вказаної скотобійні.

У приміщенні скотобійні ОСОБА_7 повідомив, що крадіжки м`яса не вчиняв, після чого у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та власника скотобійні ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого написати розписку ОСОБА_9 про зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 9300 гривень та надати відомості про осіб, які вкрали м`ясо з приміщення скотобійні чи визнати за собою вчинення такої крадіжки.

Шляхом вчинення конклюдентних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дійшли змови щодо участі кожного у катуванні потерпілого ОСОБА_7 .

Так. ОСОБА_9 наніс один удар кулаком лівої руки під праве око потерпілого, після чого взяв до рук газову горілку, запаливши її дав зрозуміти ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що буде використовувати її для катування ОСОБА_7 Після чого, підпалив вказаною газовою горілкою праве стегно, тулуб та праву кисть ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому сильного фізичного болю.

Продовжуючи виконання злочинного умислу ОСОБА_10 наніс два удари кулаком лівої руки під праве око потерпілого, один удар кулаком правої руки під ліве око та один удар кулаком правої руки в ліву частину голови над вухом, чим заподіяв останньому сильного фізичного болю.

У свою чергу ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади не вжив передбачених законом заходів, спрямованих на припинення злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а натомість погрожував ОСОБА_7 у застосуванні насильства щодо нього, тим самим сприяв вчиненню злочину.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, а також опіків 2-го пальця правої кисті, передньої черевної стінки та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 62 від 30.04.2015 характерні для дії відкритого полум`я або розпалених предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що завдало істотної школи охоронюваним законом правам окремих громадян та супроводжувалися насильством, погрозою застосування насильства, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України.

07 травня 2015 року слідчим складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, погоджено його з прокурором та вжиті всі передбачені законом способи його вручення, однак вручити вказане повідомлення ОСОБА_5 не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.

За вказаних обставин, сторона обвинувачення, повідомивши ОСОБА_5 про підозру, з метою запобігання настанню ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає за необхідне обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи, що на даний час підозрюваного оголошено в міжнародний розшук, сторона обвинувачення, просить вирішити питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, зазначивши, що воно є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на те, що інших підозрюваних виправдали, так як потерпілий не підтвердив свої покази.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000280 від 29.05.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області, а саме катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам окремих громадян та супроводжувалися насильством, погрозою застосування насильства, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.

07 травня 2015 року слідчим складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, погоджено його з прокурором та вжиті всі передбачені законом способи його вручення, однак вручити вказане повідомлення ОСОБА_5 не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України розшукуваний здійснив виїзд 08.05.2015 року з території України в пункті перетину «Сеньківка».

Згідно відповіді Сектора Укрбюро Інтерполу ГУНП в Київській області громадянин ОСОБА_10 перетнув кордон Російської Федерації з території України та подав документи для отримання статусу біженця. З 29.07.2015 тимчасово зареєстрований у Хабаровському краї Російської Федерації до 22.06.2016. ОСОБА_11 були оформленні наступні документи віза № 8, віза № 8 та міграційна карта № НОМЕР_1 , наданий статус біженця.

Оскільки встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилося можливим повідомлення про підозру було передано до служби документального забезпечення СУ ГУНП та відповідно до квитанції про відправлення спрямовано за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 а також вручено його захиснику.

Кримінальне провадження № 0000280 від 29.05.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України за підозрою ОСОБА_5 зупинено у зв`язку із розшуком останнього.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у відсутність останнього.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Підозра ОСОБА_5 у вчинені вказаних вище кримінальних правопорушень обґрунтовується матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вказані обставини свідчать, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя приймає до уваги, що на даний час, підозрюваний перебуває у міжнародному розкушу, за викликом сторони обвинувачення не прибув, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжить ухилятися від їх проведення шляхом неявок до слідчого, тим самим перешкоджаючи проведенню всебічного та об`єктивного розслідування у розумний строк - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевикладене у сукупності достатньо та поза розумним сумнівом вказує на високі ризики того, що ОСОБА_5 , у випадку незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, здійснюватиме дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й надалі переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_5 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, крім тримання під вартою.

Також, необхідно врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, а також суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, його зв`язки, що дає йому можливість активно переховуватися від органів слідства та суду.

Таким чином, потреба у застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з тяжкістю інкримінованому йому злочину, а також у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.

При цьому, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде вчиняти активні дії, направлені на унеможливлення проведення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 176, 183, 193 КПК України, слідча суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000280 від 29.05.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1