Справа № 944/6897/23
Провадження №1-кс/944/1064/23
08.11.2023 рокум.Яворів
Зазначає, що ОСОБА_4 співпрацює зі слідством та дає правдиві покази, отже, на даний час, відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу.
Також, на даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний не має будь-якого наміру переховуватися від суду та позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені. Також ОСОБА_4 немає потреби незаконно впливати на свідків, оскільки під час досудового розслідування, було допитано зазначених осіб та підозрюваний добровільно дав правдиві покази, провів слідчий експеримент 31.10.2023 з працівниками поліції, повернув телефон, покаявся у вчиненому. Він не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому що вину свою визнає.
Підозрюваний не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, крім того, він є раніше не судимим.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, немає підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Так, при обранні запобіжного заходу не розглядалися обставини того, що до моменту затримання ОСОБА_4 неофіційно працював, має постійне місце проживання, до його складу сім`ї входить мама та сестра, які перебувають на його утриманні, а тому підозрюваний повинен забезпечувати матеріально родину.
Також слідчим суддею не розглядалася позитивна характеристики стосовно ОСОБА_4 .
Захисник зазначає, що після застосування ухвалою слідчого запобіжного заходу підозрюваному, останній не порушував покладених на нього обов`язків.
З огляду на вказане, просить змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
В судовому засіданні захисник підозрюваного підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу, підтвердив доводи викладені в ньому та просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні підтвердив позицію захисника та просив задовольнити клопотання, запевнив, що він визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюються у вчиненому.
Прокурор проти заявленого клопотання заперечив повністю.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими захисник обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.
У вказаному клопотанні захисником зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час постановлення ухвали від 31.10.2023 , а саме, що ОСОБА_4 неофіційно працював, має постійне місце проживання, до його складу сім`ї входить мама та сестра, які перебувають на його утриманні, а тому підозрюваний повністю матеріально забезпечує родину; наявність обставин, які свідчать про виключно позитивну репутацію підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, що вказує на його міцні соціальні зв`язки.
Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися суттєво зменшений встановленням наявністю міцних соціальних зав`язків підозрюваного, зазначені обставини підтверджуються довідкою про склад сім`ї підозрюваного.
Ризики незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчиняючи кримінальні правопорушення також суттєво зменшені фактом добросовісної процесуальної поведінки підозрюваного, який добровільно дав покази, провів слідчий експеримент 31.10.2023 з працівниками поліції, щиро розкаявся.
Вказані фактичні дані не оспорюються прокурором.
Таким чином, встановлені слідчим суддею фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених ухвалою слідчого судді від 31.10.2023.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим, незважаючи на наявні, встановлені слідчим суддею обставини, слідчий суддя враховує те, що станом на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, вказана підозра не змінена та не скасована, а тому, на переконання слідчого судді, на даний час існує необхідність для застосування у відношенні підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу з передбачених переліком ч. 1 ст. 176 КПК України.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу на який необхідно змінити запобіжний у виді тримання під вартою, виходячи даних про міцність соціальних зв`язків, наявністю постійного місця проживання, місця роботи, його позитивної характеристики за місцем проживання, відсутністю судимостей, відсутністю факту порушення у минулому умов запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що доцільно змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешт - задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Визначити строк дії ухвали по 06.01.2024 включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- не залишати у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_1 .
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.
Доручити начальнику Яворівського РВП ГУ НП України у Львівській області поставити ОСОБА_4 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1