печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 року прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на будівлю спортивного залу з прибудовою загальною площею 560,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 222; земельну ділянку, на якій розташовано будівлю спортивного залу з прибудовою загальною площею 560,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 222; адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 141; земельну ділянку, на якій розташовано адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2085,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 4,6 га, на якій розташовано комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 2085,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Олени Теліги, 16.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 24.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до державного акту на право користування землею від 1982 року дані земельні ділянки відносяться до категорії «спецземель», та виділялись рішенням Черкаського міськвиконкому від 11.08.1982 року № 454 для розміщення і постійної діяльності військових частин, зокрема віднесені до категорії земель оборони, які повинні використовуватись виключно у відповідності до Закону України «Про використання земель оборони», у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати що невстановлені службові особи Міністерства оборони України, перебуваючи у злочинній змові з іншими невстановленими особами, вчинили розтрату майна, яке перебувало у віданні МО України, шляхом зловживання службовим становищем, що мало місце в умовах воєнного стану.

Крім того, в ході досудового розслідування досліджується питання щодо можливих фактів спотворення умов проведення вище зазначених аукціонів, в тому числі тих, які не відбулися, що імовірно дало можливість значно занизити суму продажу лотів, в даному випадку майна реалізованого в процедурі банкрутства ДП «ЧБМУ» (), наявності антиконкуретних узгоджених дій афілійованими особами та кінцевими беніфіціарами (відповідачами), спільної підготовки відповідачів до торгів, обміну інформацією на всіх стадіях підготовки пропозицій та проведення вищезазначених аукціонів, тощо.

29.08.2023 року у кримінальному провадженні було винесено постанову та залучено спеціаліста із складу Північного офісу Державної аудиторської служби в Черкаській області, з метою участі у проведенні перевірки (дослідження) окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління» () щодо додержання законодавства під час реалізації ряду об`єктів нерухомого майна та вибуття зі сфери управління Міністерства оборони України нерухомого майна та земельних ділянок на яких розташовано зазначене майно.

Враховуючи викладене, у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки, що перебували у господарському віддані ДП «Черкаське будівельно-монтажне управління» (), як на речові докази.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт нерухомого майна із забороною відчуження та розпорядження з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд із цим, не підлягають задоволенню вимоги клопотання в частині заборони користування вказаним нерухомим майном, оскільки прокурором не доведено, що такий захід забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони користування майном відповідає завданням і засадам кримінального провадження, досудове розслідування у якому здійснюється.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно із забороною відчуження та розпорядження, а саме на:

- будівлю спортивного залу з прибудовою загальною площею 560,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку, на якій розташовано будівлю спортивного залу з прибудовою загальною площею 560,1 кв.м., що знаходиться за адресою:м. Черкаси, вул. Надпільна, 222;

- адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, на якій розташовано адміністративну споруду загальною площею 629,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2085,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, площею 4,6 га, на якій розташовано комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 2085,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,

із забороною на вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаного майна особам, що мають право на вчинення таких реєстраційних дій згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1