Справа № 163/1783/23
Провадження № 1-кс/163/888/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

вивчивши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах власника майна ТОВ «Волиньекобуд» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000152,

в с т а н о в и в :

У клопотанні адвокат ОСОБА_2 просить скасувати арешт з обрізного пиломатеріалу породи сосна об`ємом 10 м3, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 серпня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000152.

Клопотання обґрунтоване тим, що власником майна надані дізнавачу відповідні документи про належність вилученої деревини ТОВ «Волиньекобуд». З моменту накладення арешту на деревину жодні дії з нею не проводились. Деревина зберігається в неналежних для неї умовах, псується, що може призвести до неможливості її використання за призначенням. Вважає, що товариство є добросовісним набувачем вилученого майна, а тому накладений на деревину арешт підлягає скасуванню.

Вивчивши клопотання слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 08.11.2023 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах власника майна ТОВ «Волиньекобуд» про скасування в кримінальному провадженні № 0000152 арешту обрізного пиломатеріалу породи сосна об`ємом 10 м3, відмовлено.

Після чого 13.11.2023 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах власника майна ТОВ «Волиньекобуд» подано клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000152, яке аналогічне змісту вищевказаного клопотання адвоката ОСОБА_4 , та у задоволенні якого ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 15.11.2023 було також відмовлено.

Незважаючи на це, адвокатом ОСОБА_2 14.11.2023 року на електронну адресу суду знову подано клопотання в інтересах власника майна ТОВ «Волиньекобуд» про скасування в кримінальному провадженні № 0000152 арешту обрізного пиломатеріалу породи сосна об`ємом 10 м3, яке знову ж аналогічне змісту попередніх клопотань.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на індивідуальне звернення до Суду справедливо вважається відмінною рисою і основним досягненням Європейської Конвенції про захист прав людини. Разом з тим, Європейський суд зформулював підходи до визначення умов прийнятності заяв, зокрема в контексті визначення поняття «зловживання», яке розуміється у звичайному значенні, вживаному у загальній теорії права як шкідливе здійснення особою права для інших цілей, ніж ті, для яких його призначено. Вважається зловживанням таке поводження заявника, яке явно суперечить цілям права на індивідуальне звернення, передбаченого Конвенцією, і перешкоджає належній роботі Суду або належному перебігу провадження (Miroпubovs та інші проти Латвії, §§ 62 і 65). З юридичної точки зору, заява, яка вважається зловживанням правом на подання заяви, повинна оголошуватися неприйнятною. Справи, в яких Суд визначив зловживання правом на оскарження, можна розподілити на 5 типових категорій: інформація, що заводить в оману; вживання образливих формулювань; порушення вимоги про конфіденційність під час процедури дружнього врегулювання; заява явно сутяжницька або позбавлена реальної мети; а також інші випадки, вичерпний список яких скласти неможливо.

Зокрема, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. проти Сполученого Королівства; Philis проти Греції, рішення Комісії). Суд не зобов`язаний розглядати низку необґрунтованих і сутяжницьких скарг або стикатися з іншого типу образливою поведінкою з боку заявників чи їхніх уповноважених представників, адже це б створило додаткове навантаження на нього, несумісне з його функціями у рамках Конвенції (Bekauri проти Грузії (попередні заперечення), § 21 ; див. також Migliore та інші проти Італії (ріш.) і Simitzi-Papachristou та інші проти Греції (ріш..)).

За фактичними обставинами установленими слідчим суддею, клопотання адвоката ОСОБА_2 про скасування арешту від 14.11.2023 року є таким, що подане неодноразово, аналогічне двом попереднім клопотанням про скасування арешту майна ТОВ «Волиньекобуд», відтак така заява є зловживанням правом на подання заяви про скасування арешту майна і за своєю суттю перешкоджає належній роботі суду, створює додаткове навантаження на суд, несумісне з його функціями, а тому визнається слідчим суддею як неприйнятним.

Разом з тим, КПК України не врегульовано наслідки подання клопотання, що визначене неприйнятним, тому слідчий суддя керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України, застосовує, як загальні наслідки, що передбачені ч. 3 ст. 172 КПУ України про повернення клопотання.

Отже, встановлено підстави для повернення клопотання адвокату ОСОБА_2 ..

Керуючись ст.ст. 309, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах власника майна ТОВ «Волиньекобуд» про скасування в кримінальному провадженні № 0000152 арешту обрізного пиломатеріалу породи сосна об`ємом 10 м3, повернути особі, яка його подала.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1