ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2364/23 Справа № 208/3018/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000589 щодо ОСОБА_8 , за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 , поданих на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 27.07.2017 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Заводського районного суду мДніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.07.2017 року, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Початок строку відбування покарання для ОСОБА_8 визначено з 15 березня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у

строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 15 березня 2019 року по день ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений без змін тримання під вартою.

Знято арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.03.2019 року на наступне майно: ніж, поміщений до спецпакету№ 7136443; ніж, поміщений до спецпакету № 4; 5 сліди папілярних ліній, поміщені до спецпакету № 7136444; змиви РБК, поміщені до паперових трьох пакетів; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупу упаковані до двох паперових пакетів; змиви з лівої та правої руки трупу, поміщені до паперових двох пакетів.

Знято арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.03.2019 року на речі ОСОБА_10 , а саме: футболку синю, поміщену до спец пакету ЕХР 0421716; штани, поміщені до спец пакету ЕХР 0421717; взуття, поміщене до спец пакету ЕХР 0421718; шкарпетки, спідня білизна, поміщені до спец пакету ЕХР 0421716.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 14.03.2019 року близько о 21:00 год. знаходилася за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на побутовому ґрунті між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла сварка, у ході якої ОСОБА_10 почав висловлюватися на адресу ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою та завдав останній удар долонею руки по голові. У ході зазначеної сварки у ОСОБА_8 , обуреної образливими висловлюваннями ОСОБА_10 , раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

14.03.2019 року приблизно о 21:50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 , взяла в праву руку ніж, та, утримуючи його, знаходячись поруч із потерпілим, який стояв навпроти неї, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання ударів ножем в область розташування життєво-важливих органів можливо позбавити людину життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи значну м`язову силу, завдала ОСОБА_10 вказаним ножем один удар в область черевної порожнини. Після отриманого удару потерпілий ОСОБА_10 впав на підлогу в кімнаті вищевказаної квартири, не подаваючи ознак життя.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи №369-Е від 12.04.2019 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото- різаного поранення тулубу з ушкодженням середостіння, діафрагми, печінки, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньочеревною кровотечею та призвело до гострої крововтрати, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та в даному випадку викликавши смерть ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у період часу близько 21:04-22:04 годин на місці скоєння кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на зазначений вирок суду першої інстанції від 08.12.2021 року за ч.1 ст.115 КК України (кримінальне провадження № 0000589), але, зазначивши про оскарження вироку Заводського райсуду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню на підставі ст.ст.410, 411,412,413,414 та 415 КПК України.

Після ознайомлення із матеріалами кримінального провадження у період з 17.03.2023 по 26.05.2023 року обвинувачена ОСОБА_8 доповнень до апеляційної скарги не подавала.

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у частині призначеного покарання у зв`язку із його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Просить ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України, за сукупності вироків (ст.71 КК України) у вигляді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Зазначає при цьому, що судом першої інстанції під час призначення покарання ОСОБА_8 недостатньо враховано ту обставину, що обвинувачена системно вчиняє тяжкі кримінальні правопорушення, пов`язані із посяганням на життя людини і демонструє таким чином явну зневагу до життя і здоров`я особи. Останній раз ОСОБА_8 позбавила життя потерпілого ОСОБА_10 під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Апелянт вважає, що такий розмір покарання не досягає мети покарання та не гарантує виправлення ОСОБА_8 .

Від захисника ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Під час апеляційного перегляду:

- обвинувачена ОСОБА_8 змінила свої апеляційні вимоги: зазначила про щире каяття у скоєному та просила вирок суду залишити без змін. Заперечувала проти апеляційної скарги прокурора;

- захисник ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченої та зазначив, що вчинити тяжкий злочин його підзахисну спонукала поведінка потерпілого

- прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та просив про скасування вироку у частині покарання та ухвалення нового вироку у цій частині за наведеними у апеляційній скарзі ообставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених і викладених у вироку суду першої інстанції, правова кваліфікація її дій за ч.1 ст.115 КК України ґрунтується на зібраних по справі, перевірених та оцінених судом доказах, у апеляційних скаргах сторін (як і у наданих

поясненнях під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження) не оспорюється, тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності скасування вироку суду у частині призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч.1,2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Під час обговорення питання про розмір та вид покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував та зазначив, що та під час судового розгляду не визнала провини у скоєному, скоїла особливо тяжкий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не було встановлено, а у якості обставини, що обтяжує покарання, суд визначив вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачена перебувала у сімейних відносинах.

Крім того, суд обґрунтовано при призначенні покарання застосував приписи ст.71 КК України та за сукупністю вироків частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду і прокурором правильність такого висновку суду не оскаржена.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду, що, з огляду на перелічені обставини, ОСОБА_8 повинно бути призначене покарання виключно у вигляді позбавлення волі, без можливості застосування положень ст.ст.69,691 або 75 КК України.

Такий вид та розмір покарання, колегія суддів вважає таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного (враховуючи застосування до ОСОБА_8 з боку загиблого ОСОБА_10 фізичного насилля під час конфлікту, що підтверджено висновками СМЕ №295-Е від 19.03.2019 року і на що посилався у своїх запереченнях захисник ОСОБА_7 ) і особою винної.

Зазначені у апеляційній скарзі прокурора обставини щодо характеристики особи обвинуваченої, тяжкості та обставин вчиненого нею кримінального правопорушення судом враховані і зазначені у вироку суду, тому, колегія суддів вважає відмовити у задоволенні апеляційних вимог сторони обвинувачення.

Колегією суддів також не встановлено порушення процесуальних прав ОСОБА_8 під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження: як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_8 була забезпечена правовою допомогою захисника, користувалась своїми процесуальними правами та мала змогу оскаржити вирок суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.405.407,418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської

області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а для ОСОБА_8 , яка утримується під вартою, - у той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення їй копії ухвали апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4