УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002850 від 03.10.2023, на підставі обвинувального акту, затвердженого 18.10.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , заміжньої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження Солом`янського районного суду м. Києва надыйшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002850 від 03.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати судом одноособово. Зазначив, що обвинувальний акт підсудний Солом`янському районному суду м. Києва, підстави для його повернення прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні, просив проводити судовий розгляд за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Також, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачена може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних даних. Зазначається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а саме: 13.04.2023 Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із становленням іспитового строку 2 роки; будучи повідомленою про підозру 19.09.2023 слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0001679 від 10.08.2023 р.; будучи повідомленою про підозру 25.09.2023 слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0001272 від 05.07.2023, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила та повторно вчинила нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується у даному кримінальному провадженні. Із врахуванням зазначеного, особи обвинуваченої, на переконання прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисника адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, однак заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченої, просили застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачена зазначила, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, тому просить не застосовувати відносно неї тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченій, дослідивши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, затверджений 18.10.2023 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років , а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, обвинувачена може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики, що обвинувачена може здійснювати протиправний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченій відкриті матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України із зазначеними анкетними даними потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, обвинувачена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, що вказує на продовження існування ризику вчинення нею нового кримінального правопорушення проти власності.

При розгляді клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності ( ОСОБА_4 повідомлено про підозру 19.09.2023 року Подільським УП ГУНП в м. Києві за ч. 4 ст. 185 КК України та 25.09.2023 року Печерським УП ГУНП в м. Києві за ч. 4 ст. 185 КК України, за викликами слідчого не з`являлася 09.10.2023 року, 10.10.2023 року, 11.10.2023 року), кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, відповідно до змісту обвинувального акту, вчинено на іспитовому строці згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2023 року, раніше судима, сімейний стан (заміжня), має зареєстроване місце проживання у м. Києва, на утриманні має трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , на переконання суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобігти встановленим судом ризикам.

Отже, клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченої підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ч. 3 ст. 331 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого обвинуваченої, продовження існування ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, із врахуванням вимог клопотання прокурора, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження обвинуваченій заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням розміру застави двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 336, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002850 від 03.10.2023, затвердженого 18.10.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, на 08 грудня 2023 року на 11 год. 00 хв.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинувачену, її захисника, представника потерпілої сторони.

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 січня 2024 року включно.

Ухвала суду діє до 28 січня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити розмір застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самою обвинуваеною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві: Код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 26268059, Банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) -820172, Номер р/р UA1012089.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання, здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1