Справа № 524/9177/23
Провадження № 1-кп/524/715/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002754 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , на початку жовтня 2023 року, (більш точного часу та дати досудовим слідством не встановлено), перебуваючи вул. Чумацький Шлях м. Кременчука, Полтавської області, помітив поміж дерев на шарі ґрунту землі металевий предмет ззовні схожий на сюрікен, який є іншою холодною зброєю та діючи умисно, без передбаченого на те законом дозволу на придбання та носіння холодної зброї, підібрав вказаний сюрікен та поклав до кишені куртки. Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи незаконність своїх дій щодо носіння холодної зброї без передбаченого на те законом дозволу, власноручно відніс знайдений сюрікен до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де його зберігав та продовжував незаконно носити при собі під час пересування на території м. Кременчука Полтавської області. У подальшому, 09.11.2023, в період часу з 13 год 41 хв до 14 год 00 хв, здійснено огляд місця події ділянки місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено сюрікен, який являється холодною зброєю, відноситься до категорії простої метальної холодної зброї та виготовлений заводським способом, з подальшим самостійним внесенням змін в конструкцію предмета. Після чого, протиправну діяльність ОСОБА_5 було припинено.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу,.

Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 27.11.2023 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді 1 року позбавлення волі та на пісдтаві ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповіднодо вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 27 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 956 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: предмет схожий на сюрікен знищити, DVD-R диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зберігати в матеріалалх кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Олександр ГУСАЧ