ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/7166/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1296/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, не заміжньої, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та застосовано у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані про особу обвинуваченої, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та суворість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною, свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, що виправдовує тримання обвинуваченої під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не буде здатний забезпечити її належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 до затримання офіційно працювала в ПАТ «Запорізький асфальтобетонний завод», характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, має постійне місце проживання, мешкає разом з матір`ю-пенсіонеркою.

Вважає, що суддя належним чином не перевірив клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не звернув уваги на недотримання прокурором вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Крім того, ОСОБА_6 зазначала про неможливість перебування в СІЗО через відсутність руки.

Таким чином, до ОСОБА_6 можливо було застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу та вказала, що вона має стабільний дохід у вигляді допомоги по інвалідності. Зазначила, що перебуваючи на домашньому арешті, вона не порушувала покладені не неї обов`язки.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надав.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та її захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться в тому числі до категорії тяжких злочинів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винною, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який і надалі продовжує існувати підтверджується тим, що обвинувачена раніше вже судима за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, знову обвинувачується у вчиненні злочинів, які їй інкримінуються у даному кримінальному провадженні під час розгляду відносно неї інших кримінальних проваджень в різних судах м. Запоріжжя за обвинуваченням у вчиненні аналогічних злочинах, що свідчить про високу її схильність до вчинення умисних злочинів.

Відтак, на думку колегії суддів, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі не зменшились та продовжують існувати.

Крім того, даних про такий стан здоров`я ОСОБА_6 , щоб унеможливлював обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційному суду не надано, а тому доводи з приводу незадовільного стану здоров`я обвинуваченої на даний час є непідтвердженими.

Доводи про те, що обвинувачена до її затримання офіційно працювала, є інвалідом, має постійне місце проживання, мешкає разом з матір`ю пенсіонеркою, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченою дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про обрання до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при постановленні ухвали про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст. 183 КПК України не було визначено розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що наразі відсутні об`єктивні обставини, які б давали підстави не визначати судом розмір застави у даному кримінальному провадженні, адже ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, які не є злочинами, що зазначені в ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відтак, з урахуванням обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, її майнового та сімейного стану та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не буде завідомо непомірною для неї.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні та визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2023 року, якою застосовано у відношенні обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2023 року включно, змінити.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання нею покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 331/7166/21