Справа № 704/704/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження №0000022 від 28.07.2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Криві Коліна Тальнівського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,громадянин України, раніше не судимий.

У вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,- сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачений: ОСОБА_8 представника потерпілого ОСОБА_9

встановив:

16 липня 2020 року о 11 год.00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись неподалікдомоволодіння АДРЕСА_1 , з мотивів фізично покарати - потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким виник конфлікт, незаконно, протиправно, умисно, спричинив декілька ударів рукою потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження у вигляді масивного розлогого синця лівої половини лиця, які відповідно до висновку експерта від 10 серпня 2020 року № 05-7-01/592 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діям ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення ним кримінального правопорушення у 2020 році до теперішнього часу минуло понад три роки, вчинили злочин невеликої тяжкості і у відповідності до ст.ст. 49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлений.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій не заперечує проти закриття в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні представник потерпілого також не заперечує проти закриття в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Кримінальне правопорушення, передбачений ч. 2 ст.125 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, яке відбулося 21.10.2018 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 16 липня 2020 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 2 ст 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи що в матеріалах провадження відсутні підтверджуючі дані про отримання обвинуваченими судових повісток, ухвали суду про привід обвинуваченого не виконувались, обвинувачений добровільно коли дізнавався про судові засідання з`явлися в судові засідання в розшук не оголошувався, таким чином даних про переривання або зупинення перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Прокурор в судовому засіданні також зазначив, що від органу досудового розслідування обвинувачений не переховувася.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.032015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника ( незявлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходуц, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід не нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо) .

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування або суду надано не було.

Згідно п.1ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, а сам подав відповідне клопотання.

З`ясувавши позицію учасників процесу та впевнившись у їх добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення. Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 із цивільним позовом, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31 березня 1989 року у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття справи із звільненням особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається й підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Отже, потерпіла сторона має право на відшкодування шкоди, яке за нею зберігається і може бути реалізоване у встановленому процесуальним законом порядку.

Таким чином, звільняючи ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження про обвинувачення відносно нього, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілого права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 49 КК України, суд,

Постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000022 від 28.07.2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Чркаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1