ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7256/18
провадження № 1-кп/753/187/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004462, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 257, ч. 3 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 296; ст. 257; ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч. 5 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 , яка представляє інтереси заставодавців ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , звернулась до суду з клопотанням про скасування запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_10 , обґрунтоване наступним. Так, 25.03.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва продовжено застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії до 23.05.2022 року включно з одночасним визначенням застави у розмірі 744 300,00 грн., без покладення додаткових обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

01.04.2022 року за ОСОБА_10 внесені грошові кошти - заставу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . З наведеного часу обвинувачений ОСОБА_10 зразково та бездоганно виконує обов`язки визначені ст. 42 КПК України, зокрема обов`язок - явки до суду, демонструючи суду законну слухняність та правову свідомість. Доказів порушення даного обов`язку чи не належного його виконання матеріали судової справи не містять. Стороною обвинувачення не здобуто та до суду не надано, з відповідними клопотання прокурор до суду не звертався. Також просила врахувати дані про особу ОСОБА_10 , а саме участь у волонтерській діяльності, офіційне працевлаштування, наявність міцних соціальних зв`язків - перебування на утриманні ОСОБА_10 дружини та двох малолітніх дітей, котрий здійснює піклування та надає їм фінансову підтримку, а також наявність іншого арештованого майна, належного ОСОБА_10 у даному провадженні (зокрема техніка, кошти, транспортний засіб тощо).

Крім того вказувала на право заставодавців на мирне володіння своїм майном та потреба останніх у цих грошових коштах, через втрату джерел заробітку, падіння соціального рівня життя в надскладних умовах, через запровадження воєнного стану на всій території України, їх пенсійний вік та наявність хронічних захворювань, які потребують фінансового інвестування.

Також, заставодавці добровільно виявили бажання частину коштів, внесених ними в якості застави за ОСОБА_10 , обернути в дохід держави для направлення на потреби Збройних сил України.

З урахуванням викладеного просила: скасувати застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді грошової застави; повернути заставодавцю ОСОБА_16 , код ІПН № НОМЕР_1 грошові кошти, внесені ним в якості застави за ОСОБА_10 у розмірі 378 505,00 грн., решту грошових коштів, внесених ОСОБА_16 в якості застави у розмірі 66 795,00 грн., за заявою останнього звернути в дохід держави шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України; повернути заставодавцю ОСОБА_17 , код ІПН № НОМЕР_2 грошові кошти, внесені нею в якості застави за ОСОБА_10 у розмірі 254 150,00 грн., решту грошових коштів, внесених ОСОБА_17 в якості застави у розмірі 44 850,00 грн., за заявою останньої, звернути в дохід держави шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на його безпідставність та звертав увагу на те, що саме застосований запобіжний захід забезпечує належну поведінку обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд приходить на наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався в ході судового розгляду, із визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави.

Як встановлено у відповідній ухвалі суду від 25.03.2022 року, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу судом було взято до уваги вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також практику Європейського суду з прав людини, повністю враховано обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, вік обвинувачених, стан їх здоров`я, який на цей час не перешкоджає перебувати під вартою, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, їх репутацію. Також суд врахував характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_10 та оцінив ризики, визначені ст. 177 КПК України. Суд прийшов до висновку, що матеріали провадження містять дані, які доводять існування ризиків, зокрема ризик переховування від суду, а також врахував те, що на цей час не допитані потерпілі та свідки, що свідчить про те, що існує ризик незаконного впливу, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_10 на цих осіб.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість та характер інкримінованих обвинуваченим злочинів, характеристику осіб обвинувачених, значну тривалість перебування обвинувачених під вартою, наявність вмотивованих та обґрунтованих клопотань обвинувачених та захисників про зміну запобіжних заходів, у тому числі на запобіжні заходу у виді застави, суд вважав за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_10 альтернативний запобіжний захід у виді застави в межах п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України.

У зв`язку із внесенням суми застави обвинувачений був звільнений з-під варти.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, наведені ризики продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави у раніше встановленому розмірі або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотань сторони захисту щодо скасування запобіжного заходу немає, оскільки наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що ні більш м`які запобіжні заходи, ні тим більше відсутність запобіжного заходу, не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінуються ОСОБА_10 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а встановлені ризики на даний час є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість скасування запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_10 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено. Також, відомостей про те, що заставодавці внесли заставу не за власним волевиявленням, або що останні не розуміли наслідків такого внесення визначеної суми грошей - немає.

Суд не приймає рішення щодо перерахування частин внесеної суми застави для інтересів ЗСУ, оскільки воля на такий перерахунок заставодавцями пов`язана виключно із скасуванням запобіжного заходу у вигляді застави та повернення всього розмірну застави, а вже як похідне - перерахуванням певної частки для потреб ЗСУ.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для скасування застосованого запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді застави, а тому вважає необхідним у заявленому клопотанні відмовити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_10 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий

Судді