Провадження №: 1-в/755/562/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, установив:

Начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане клопотання про звільнення від відбування покарання указаного засудженого (особу в інтересах якої подано клопотання), у зв`язку із закінченням строків давності визначених ст. 80 КК щодо виконання обвинувального вироку відносно нього.

У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явився, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Як установлено судом, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2015 року, особу в інтересах якої подано клопотання визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу та в подальшому 13 грудня 2016 року ухвалою того ж суду замінено покарання на громадські роботи на строк 50 годин.

Станом на день звернення до суду з цим клопотанням вирок не виконано.

09 березня 2023 року ОСОБА_4 був призваний до лав Зброїних Сил України, де проходить військову службу.

Вимога на судимість не містить інформації про набуття засудженим у рамках інших кримінальних проваджень статусу підозрюваного, у розрізі норм ст. 42 КПК, протягом строк виконання указаного вироку.

Разом з тим, щодо суті пиатння слді зауважити, що згідно ст. 152 КВК України підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80. Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку КК із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі .

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, наведеною статтею КК України передбачається нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.

З урахуванням того, що

(1) початком перебігу строку давності, котрий підлягає установленню, у порядку ст. 80 КК, є день набрання чинності обвинувальним вироком (див. з цього питання ухвалу Верховного Суду України від 09.07.2009 у справі № 5-1316км09);

(2) якщо обвинувальний вирок не приведений у виконання не з вини засудженого, то такі дії не можна кваліфікувати, як ухилення від відбування покарання (див. з цього питання ухвалу ВССУ від 15.11.2012 у справі № 5-4904км12);

(3) правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом не відбуття громадських робіт. З огляду на це лише їх не відбуття в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування покарання (див. з цього питання подібну позицію Верховного Суду України від 24.12.2015 в справі № 5-324к15 щодо штрафу);

(4) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно (див. з цього питання судове рішення Верховного Суду України від 24.12.2015 в справі № 5-324к15).

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання особи в інтересах якої подано звернення, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Враховуючи викладене подання представника органу пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає до задоволенню, а особа, у інтересах якої подано звернення указаному звільненню у порядку ст. 80 КК (див. з питання алгоритму формування резолютивної частини про звільнення у порядку ст. 80 КК від відбування покарання особи ухвалу ВССУ від 15.11.2012 у справі № 5-4904км12).

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. ст. 1-26, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив:

подання - задовольнити.

На підставі ст. 80 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин призначеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року, при заміні покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2015 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д я ОСОБА_5