УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 1-80

провадження № 51-280зво24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 15 червня 2000 року щодо нього за виключними обставинами,

встановив:

Засуджений звернувся до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду із заявою про перегляд вищезазначеної ухвали Верховного Суду України за виключними обставинами, де стверджує про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме зловживання слідчого під час досудового розслідування та суддів Верховного Суду України під час судового розгляду, що, на його переконання, підтверджується повідомленням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, № 33003-23/к/11-03-17989/23 від 20 жовтня 2023 року.

У змісті заяви, серед іншого, відображено клопотання про поновлення строку, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 461 КПК, для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Перевіривши заяву засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 462 КПК, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Перелік підстав для здійснення кримінального провадження за виключними обставинами визначено у ч. 3 ст. 459 КПК, за положеннями якої виключними обставинами визнаються, серед іншого, встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК).

За приписами ч. 4 ст. 459 КПК обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Натомість, у заяві засудженого не йдеться про наявність будь-якого процесуального рішення, визначеного ч. 4 ст. 459 КПК, яким підтверджено обставини зловживання слідчого під час досудового розслідування або суддів Верховного Суду України під час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні. Відсутні копії таких рішень й в додатках до заяви.

Більш того, у повідомленні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, № 33003-23/к/11-03-17989/23 від 20 жовтня 2023 року, на яке засуджений посилається у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами, йдеться про те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 06 вересня 2023 року про вчинення неправомірних дій суддями Верховного Суду України підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За приписами ч. 2 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за виключними обставинами.

Відповідно до правового висновку, викладеного об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17 провадження № 51-1836кмо19), положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Враховуючи, що в заяві засудженого ОСОБА_4 відсутні підстави для перегляду ухвали Верховного Суду України від 15 червня 2000 року щодо нього за виключними обставинами, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення процесуального строку є безпідставним, оскільки строк на звернення із заявою про перегляд ухвали Верховного Суду України від 15 червня 2000 року за виключними обставинами не може вважатися пропущеним з огляду на викладені вище обставини.

Керуючись статтями 459, 464 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 15 червня 2000 року щодо нього за виключними обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3