Дата документу 12.12.2023 Справа № 334/5207/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/671/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/5207/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001975, внесеного до ЄРДР 11.11.2022 року за ознаками передбаченого ч.2 ст.286 КК кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 , просив скасувати ухвалу слідчого судді та постанову слідчого. Свої вимоги мотивував тим, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Натомість слідчим суддею зазначено в ухвалі про законність рішення про закриття кримінального провадження без обґрунтування підстав такого висновку.

В судове засідання апеляційної інстанції не з`явився прокурор, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, участь прокурора у даній категорії справ не є обов`язковою, тому колегія суддів розглянула провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; з`ясувавши думку представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001975, внесеному 11.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками передбаченого ч.2 ст.286 КК кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2022 року, приблизно, о 09 год. 00 хв., водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині просп.Соборного зі сторони вул.Лобановського в напрямку вул.Портової у м.Запоріжжі.

В цей час пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу буд.191 по просп.Соборному, почала перетинати проїзну частину просп.Соборного, рухаючись по позначеному дорожньою розміткою та дорожніми знаками нерегульованому пішохідному переходу, справа-наліво за ходом руху водія.

Виявивши пішохода, що вийшла на пішохідний перехід, водій ОСОБА_9 застосував гальмування, однак уникнути наїзду на пішохода не зміг і допустив наїзд передньої центральної частини керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до лікарні, де поставлено діагноз: "тяжка черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеня, перелом основи та склепіння черепа. Площинна субдуральна гематома лівої лобно-тімяної ділянки. САК. Забій м?яких тканин голови".

За результатами досудового розслідування слідчим постановлено постанову від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу передбаченого ч.2 ст.286 КК злочину.

До слідчого судді надійшла скарга представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , на постанову слідчого від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001975.

В обґрунтування вимог скарги представник потерпілої вказував, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

На підставі вищевикладеного, представник ОСОБА_6 просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя відмовила у задоволенні скарги, пославшись на те, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою; слідчим було здійснено аналіз тих обставин, на які посилається заявник, та надано їм належну правову оцінку.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким рішенням слідчого судді з огляду на наступне.

Однією із засад кримінального провадження згідно п.2 ч.1 ст.7 КПК є законність.

Невід`ємною складовою частиною вказаного правового принципу є регламентована ч.2 ст.9 КПК вимога, згідно якої слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст.284 КПК закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Натомість слідчий суддя, до повноважень якого належить здійснення у передбаченому КПК порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

На переконання колегії суддів, зміст постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001975 від 30.06.2023 року свідчить про те, що вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим в повній мірі не дотримано, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного з`ясування обставин справи з метою повного, та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження.

Як вбачається із вказаної постанови слідчий дійшов висновку необхідність закриття кримінального провадження через відсутність в діях водія ОСОБА_9 складу передбаченого ст.286 КК злочину.

Вказане процесуальне рішення слідчий мотивував тим, що згідно аналізу механізму ДТП та з урахуванням проведених слідчих дій, висновків судових експертиз №СЕ-19/108-22/13714-ІТ від 16.12.2022, №КСЕ-19/108-22/13694 від 28.12.2022, №СЕ-19/108-23/7404-ІТ від 26.06.2023 причиною виникнення ДТП стало виключно порушення пішоходом ОСОБА_7 вимог пп.«а», «б» п.4.14 розділу 4 ПДР.

Відтак, слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, оскільки в результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження внаслідок порушення ПДР нею самою, а в діях водія ОСОБА_9 порушення ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з ДТП відсутні, та крім ОСОБА_7 ніхто не постраждав.

Апеляційний суд дійшов висновку, що твердження слідчого судді щодо законності та обґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001975 від 30.06.2023 року є передчасним з огляну на наступне.

В обґрунтування такого рішення слідчим суддею було зазначено, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-23/7404-ІТ від 26.06.2023 водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , чим підтверджено попередній висновок №КСЕ-19/108-22/13694 від 28.12.2022.

Аналізуючи наведені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження підстави колегія суддів звертає увагу на те, що під час досудового розслідування було досліджено факт порушення пішоходом ОСОБА_7 вимог пп.«а», «б» п.4.14 розділу 4 ПДР, які регламентують заборону пішоходам виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Згідно змісту висновку експерта №СЕ-19/108-23/7404-ІТ від 26.06.2023 дії ОСОБА_9 перевірялись на відповідність вимог п.18.1 ПДР на предмет технічної можливості у водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, уникнути наїзду на пішохода.

Колегія суддів зауважує, що з-поміж проведених процесуальних дій та отриманих доказів у даному кримінальному провадженні, здійснено перевірку дій водія на відповідність вимог п.18.1 ПДР та встановлено факту порушення вимог пп.«а», «б» п.4.14 розділу 4 ПДР пішоходом, внаслідок чого нею було створено небезпеку для дорожнього руху.

Натомість питання щодо відповідності дій ОСОБА_9 вимогам п.12.3 ПДР залишилось поза увагою органу досудового розслідування та відповідно не вирішувалось.

Апеляційний суд виходить з того, що наявність у діях водія порушення правила п.12.3 ПДР є безумовною підставою для визначення слідчим складу передбаченого ст.286 КК кримінального правопорушення, з подальшим проведенням необхідних слідчих (процесуальних) дій та прийняття законного і справедливого рішення за наслідками проведення досудового розслідування.

Судова колегія підкреслює, що саме вказаними вимогами ПДР регламентовано дії водія у разі виникнення небезпеки для руху, що згідно матеріалів кримінального провадження і виникла в дорожній обстановці, що склалася 11.11.2022 року.

Згідно п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відтак, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди водій зобов`язаний був виконати вимогу п.12.3 ПДР. Таким чином, встановлені у даному кримінальному провадженні обставини, що небезпеку для руху створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог зазначеного пункту ПДР.

Вказане твердження повністю узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 року (справа № 753/10028/18, провадження № 51-121км20).

Проте предметом досудового розслідування питання можливості безпечного для інших учасників руху об`їзду потерпілої за умови руху автомобілю «Renault Megane» під керуванням ОСОБА_9 із досить незначною швидкістю в 31,61-34,94 км/год не було. Разом з тим, на переконання апеляційного суду дане питання є досить важливим, оскільки згідно зі змістом відеозаписів з камер відеоспостереження ліворуч попереду, ліворуч збоку і ліворуч позаду за напрямком руху для водія ОСОБА_9 жодних перешкод не існувало. А тому питання безпечного для інших учасників руху об`їзду водієм ОСОБА_9 перешкоди залишилось невирішеним.

Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження не зазначено встановлене органом досудового розслідування місце наїзду на пішохода ОСОБА_7 . Дана обставина має істотне значення у справі, оскільки згідно з даними слідчого експерименту ця відстань складає 4,1 м метра від правого краю дороги і додатково 2,5 метри від закруглення пішохідного переходу. Швидкість руху пішохода складала 1,14 м/с. Відтак дану відстань ОСОБА_7 мала подолати за 3,6-5,8 секунди. Відтак швидкість пішохода ОСОБА_7 на переході складала б з огляду на час її перебування на ньому (близька 1 секунди) згідно висновку експерта від 13 до 21 км/годину, що викликає обґрунтований сумнів, оскільки така швидкість відповідає темпу бігу.

Експертними висновками взагалі не встановлено місце зіткнення. Судова колегія відмічає, що матеріали кримінального провадження взагалі не містять у собі протоколу допиту ОСОБА_9 .. Відтак з показів останнього слідчим також не вчинялось намагання встановити місце зіткнення, зміну/незміну ОСОБА_9 напрямку руху після зіткнення, обставини і причини тривалого подальшого руху після зіткнення, причини невиконання ним вимог п.12.3 ПДР щодо об`їзду перешкоди (пішохода). З даною особою на місці ДТП не вчинялись дії щодо встановлення відстані на якій він побачив ОСОБА_7 на пішохідному переході. А відтак зробити висновок про можливість/неможливість уникнути зіткнення з потерпілою.

Більш того, аналізуючи наявну в матеріалах кримінального провадження схему ДТП, колегією суддів встановлено, що після наїзду на пішохода водій проїхав ще 25,6 метрів. Вказані відомості під час досудового розслідування також не було досліджено. Проте на переконання судової колегії дана обставина може свідчити про спірність висновків експертних досліджень щодо швидкості автомобілю «Renault Megane» під керуванням ОСОБА_9 , оскільки така відстань подальшого руху автомобіля, по суті його гальмівний шлях, після зіткнення із потерпілою ОСОБА_7 може свідчити про рух автомобіля із швидкістю, яка була значно більшою за встановлені 31,61-34,94 км/год

Проте, закриваючи кримінальне провадження у справі, слідчий даним обставинам жодної оцінки не надав.

Без встановлення вищенаведених відомостей не можна стверджувати, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою. Вказані відомості, які слідчий повинен був з`ясувати, дослідити та за необхідності надати їх експерту для дослідження, на переконання колегії суддів, мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Відтак, відсутні законні підстави для висновку про правильність оцінки слідчим зібраних доказів у їх сукупності і співставлення доказів зі складом передбаченого ч.2 ст.286 КК кримінального правопорушення.

Як наслідок, без дослідження усіх обставин кримінального провадження є хибним твердження про відсутність у діях водія ОСОБА_9 ознак вказаного злочину, оскільки в його діях не вбачається порушень ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчим суддею під час розгляду скарги було помилково зроблено висновок, що закриваючи кримінальне провадження слідчим всебічно, повно та неупереджено проведено дослідження всіх обставин кримінального провадження, які є предметом перевірки у даному провадженні, безпосередньо досліджено й оцінено покази, які стосуються цього провадження в їх сукупності, тому закриття кримінального провадження відбулося у силу наявності обставин, які виключають кримінальне провадження.

Відтак, судова колегія вважає, що за вказаних обставин постанову про закриття кримінального провадження слідчим було ухвалено передчасно та без дотримання вимог щодо всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а правових підстав визнавати її законною та обґрунтованою у слідчого судді не було. У зв`язку з чим, вказана постанова слідчого підлягає скасуванню одночасно з ухвалою слідчого судді про відмову у задоволені скарги представника потерпілої.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 30.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001975, внесеного до ЄРДР 11.11.2022 року за ознаками передбаченого ч.2 ст.286 КК України кримінального правопорушення, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001975 направити до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4