КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6693/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

особи, яка подала скаргу, (ВКЗ) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2023 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у нерозгляді заяви від 7 серпня 2023 року.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що з матеріалів справи на час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що заяву від 7 серпня 2023 року, подану ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000405 від 12 вересня 2022 року, слідчим було розглянуто з дотриманням вимог КПК України та повідомлено про результати розгляду заявника шляхом направлення відповіді на її адресу, чого не було спростовано протягом розгляду, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження дій (бездіяльності) слідчого, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу незаконною, постановленою з грубим порушенням законодавства, подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати ухвалу та направити матеріали скарги для розгляду по суті слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва.

В обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвала судом їй направлено не була, її представником було отримано оскаржувану ухвалу та надано апелянту копію лише 10 жовтня 2023 року, а тому апеляційна скарга, на її думку, подається в 5-ти денний строк з дати отримання копії ухвали.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя послався на процесуальний документ, який не містить будь-якого вихідного номеру, дати, яким розглянуто її заяву, хоча нею по кримінальному провадженню подавалося клопотання про здійснення конкретних процесуальних дій. Однак, станом на дату подання скарги до суду та її розгляду вона так і не отримала за її адресою будь-якого документа щодо розгляду її заяви, при цьому нею було отримано листа лише 5 жовтня 2023 року, який надійшов та був зареєстрований в ДУ «Київський слідчий ізолятор» 3 жовтня 2023 року. Цей лист слідчий суддя, в порушення вимог КПК України, не зазначила в ухвалі.

Апелянт стверджує, що відповідно до зазначеного листа слідчий ДБР відмовляється приймати процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, тобто, взагалі розглядати клопотання, вказуючи, що раніше він розглянув її клопотання та ухвалив відповідну постанову від 20 квітня 2023 року. ОСОБА_6 вважає, що даним листом додатково доведено бездіяльність слідчого, а прийняття рішення слідчим, з урахуванням ст. 110 КПК України, можливе лише у формі постанови.

На думку апелянта, слідчий суддя помилково прийняв зазначену ухвалу, оскільки слідчим не прийнято процесуальне рішення відповідно до вимог КПК України. Окрім того, як наголошує апелянт, слідчий суддя проігнорував той доказ, що у листі від 7 вересня 2023 року зазначено, що слідчий в рамках цього кримінального провадження вже приймав процесуальне рішення, розглядав інші її клопотання і виносив постанови, а одне із клопотань про здійснення конкретних слідчих дій відмовився розглядати.

Апелянт вказує, що слідчий суддя не надала правову оцінку вказаним доводам щодо бездіяльності слідчого, внаслідок чого помилково закрила провадження за її скаргою.

У поясненнях, які є фактично доповненнями до апеляційної скарги та які надійшли до суду апеляційної інстанції 1 листопада 2023 року, ОСОБА_6 , зазначаючи доводи, аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі, додатково вказує на те, що у матеріалах справи, які розглядались слідчим суддею, на час ознайомлення з ними захисником ОСОБА_7 відсутні лист слідчого ОСОБА_8 від 7 вересня 2023 року, як і будь-який інший документ ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, про направлення на її (Бережної) адресу через ДУ «Київський слідчий ізолятор» або іншим шляхом вказаного листа. Також, як звертає увагу ОСОБА_6 , такий лист не надходив через канцелярію суду, не надавався особисто слідчому судді, у зв`язку з чим не зрозуміло, звідки слідчому судді відомо про наявність вказаного листа.

Окремо ОСОБА_6 звертає увагу на відсутність у матеріалах справи будь-якого документу, який дає підстави вважати слідчому судді, що її клопотання розглянуто, а тому, на переконання апелянта, слідчий суддя взагалі не розглядав подану нею скаргу та безпідставно закрив провадження. При цьому ОСОБА_6 наголошує на тому, що до цього слідчими суддями вже приймались рішення за її скаргами на бездіяльність слідчих щодо нерозгляду клопотань та було зобов`язано слідчих розглянути клопотання в порядку, передбаченого ст. 220 КПК України, і те, що такі її клопотання розглядались слідчим, зазначено й у відповідному листі слідчого.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що на час її звернення зі скаргою до суду подане нею клопотання не було розглянуто, а, відтак, слідчим допущена бездіяльність.

Адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, повідомивши про те, що вона не має відношення до даної скарги.

Адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась у зв`язку з тим, що, за повідомлення адвоката, автомобіль, яким вона їхала до суду, потрапив в аварію.

З`ясувавши позицію ОСОБА_6 про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності адвокатів, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду у відсутність вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та додатково викладені у поясненнях доводи, колегія суддів доходить такого висновку.

Що стосується строку подання апеляційної скарги, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів справи встановлено, що з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання (ас. 1-4).

У прохальній частині скарги ОСОБА_6 викладена позиція скаржника про розгляд скарги за її відсутності та направлення їй відповідної ухвали.

Матеріали справи містять копію листа про повідомлення ОСОБА_6 про день та час розгляду справи, однак, у матеріалах відсутні докази на підтвердження вручення копії вказаного листа ОСОБА_6 .

Ухвала, на яку подана апеляційна скарга, постановлена 8 вересня 2023 року (ас. 12).

Будь-які відомості про направлення ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять.

При цьому, за матеріалами судового провадження 3 жовтня 2023 року адвокату ОСОБА_7 вручена копія оскаржуваної ухвали (ас. 14), ОСОБА_6 копія вказаної ухвали вручена 10 жовтня 2023 року (ас. 27 зв.).

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про те, що про наявність вказаної ухвали дізналась від адвоката, матеріалами справи не спростовані.

13 жовтня 2023 року адвокатом ОСОБА_7 до Київського апеляційного суду поштовим відправленням направлена апеляційна скарга ОСОБА_6 (ас. 33).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 8 вересня 2023 року не пропущений.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх непереконливими.

Так, з наявних матеріалів судового провадження встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року слідчими Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 20 червня 2022 року та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000405 від 12 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (ас. 5).

7 серпня 2023 року ОСОБА_6 до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, направлено з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» клопотання від 6 серпня 2023 року, в якому, як встановлено зі змісту поданих скарги до місцевого суду та апеляційної скарги, ОСОБА_6 ставилось питання про здійснення слідчих, розшукових та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, а також показання свідка, засвідчені уповноваженою особою Посольства України у державі Ірландія.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 220 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Однак, як встановлено з наявних матеріалів справи, у т.ч. зі змісту листа № 25510-23/к/11-03-15037/23 від 7 вересня 2023 року за підписом слідчого ОСОБА_8 , який поданий слідчим до Шевченківського районного суду м. Києва як додаток до заяви про розгляд скарги ОСОБА_6 за його відсутності, 20 квітня 2023 року ОСОБА_6 відмовлено у визнанні її потерпілої у даному кримінальному провадженні та наразі вона є заявником, а також свідком, та користується правами та обов`язками, передбаченими ст.ст. 60, 65-67 КПК України (ас. 9-10).

При цьому колегія суддів зауважує, що ОСОБА_6 про наявність постанови слідчого від 20 квітня 2023 року дійсно повідомлена лише 5 жовтня 2023 року (ас. 28-29), тобто, після звернення як з клопотанням до слідчого, так і зі скаргою на бездіяльність слідчого до місцевого суду.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що до цього слідчими суддями приймалось рішення про зобов`язання слідчого розглянути в порядку ст. 220 КПК України її клопотання, а також слідчим розглядались її клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не суперечать обставинам, встановленим під час апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_6 до цього мала статус, який їй надавав право звертатись з такими клопотанням до слідчого.

При цьому колегія суддів враховує, що постановою слідчого від 20 квітня 2023 року ОСОБА_6 відмовлено у визнанні її потерпілою у даному кримінальному провадженні, даних про те, що вказана постанова слідчого скасована, ОСОБА_6 та її адвокатом до суду не надано, а, відтак, ОСОБА_6 є заявником у даному кримінальному провадженні, який відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Положеннями ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні можуть бути подані стороною захисту, потерпілим і його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Суб`єктами оскарження такої бездіяльності є заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положення наведених норм закону у взаємозв`язку свідчать про те, що поняття заявник і потерпілий не є тотожними, у тому числі, за обсягом прав та обов`язків, а також про те, що заявник позбавлений права на звернення з клопотанням у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, на що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Окрім того, ОСОБА_6 та її адвокатом не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 має будь-який інший, відмінний від заявника, процесуальний статус у вказаному кримінальному провадженні, який би надавав їй право звернення до слідчого з клопотанням про проведення процесуальних дій в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, а, відтак, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 не наділена повноваженнями подавати скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України.

За матеріалами справи слідчим ОСОБА_8 клопотання ОСОБА_6 з додатками до нього долучені до матеріалів досудового розслідування № 0000405 від 12 вересня 2022 року, що не суперечить вимогам КПК України та спростовує доводи ОСОБА_6 про бездіяльність слідчого, про що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

З огляду на те, що наведені обставини були встановлені слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 , у т.ч. встановлено, що слідчим була надана відповідь за клопотанням ОСОБА_6 , тобто, усунута бездіяльність, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням встановленого під час апеляційного розгляду, слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, не була допущена бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2023 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у не розгляді заяви від 07 серпня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4