У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

12.01.2024 адвокат ОСОБА_4 , який дія в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, згідно з яким просить скасувати арешт на транспортний засіб марки Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження таким, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2023 (справа №308/11620/23).

В обґрунтування клопотання посилається на те, що процесуальним прокурором у цьому кримінальному провадженні, в межах досудового розслідування, подано клопотання про арешт майна (автомобіля марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію до нього та інших документів), вилученого в ході обшуку, проведеного 13.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 листопада 2023 року зазначене клопотання прокурора задоволено частково, в числі іншого також накладено арешт на належний ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження таким.

Адвокат зазначає, що з часу вилучення зазначеного транспортного засобу органом досудового розслідування (13.11.2023) минуло два місяці, а з часу постановлення ухвали суду про арешт транспортного засобу шляхом заборони його відчуження минуло 1,5 місяці, а отже, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій з вказаним транспортним засобом у разі такої необхідності. Окрім того, у даному кримінальному провадженні арештоване вказаною ухвалою суду майно не підлягає спеціальній конфіскації, цивільний позов не заявлявся, потерпілого у кримінальному провадженні, наскільки відомо, немає, а підозр не пред`являлося.

Звертає увагу на ту обставину, що досудове розслідування у справі триває вже значний час, а обмеження прав ОСОБА_3 як власника майна також триває вже понад 2 місяці і з огляду на наведені обставини справи є очевидним, що у разі залишення у силі арешту його майна обмеження його прав буде подовжено на дуже тривалий термін, що перебуває за межами розумності та співмірності балансу між правами ОСОБА_3 , як власника майна, що мирно володіє своїм майном та заходами забезпечення кримінального провадження.

Адвокат наголошує, що стороною обвинувачення не надано жодного підтвердження того, що належний ОСОБА_3 автомобіль, на який накладено арешт, містить інформацію, що мала б роль доказів чи на ньому містяться сліди злочину, чи він був предметом вчинення злочину, а відтак, що на даний час продовжує існувати необхідність в арешті вказаного майна.

Зауважує, що є очевидною відсутність співмірності втручання у мирне володіння громадянином своїм майном і це втручання є надмірним і не аргументованим. У даному випадку доступ до транспортного засобу у разі необхідності проведення з його участю слідчих дій може бути забезпечений шляхом реалізації інших, більш м`яких і дієвих заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України.

З огляду на те, що у кримінальному провадження порушуються права ОСОБА_3 на мирне володіння своїм майном, для забезпечення можливості повною мірою розпоряджатися своїм майном та реалізовувати свої права, просить скасувати арешт на майно.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши подане клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №308/11620/23 (провадження №1-кс/308/5393/23) частково задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні №0000009, про накладення арешту на майно. Накладено арешт на виявлені та вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_3 : копію розписки ОСОБА_6 про продаж земельної ділянки від 24.06.2018; копію розписки ОСОБА_7 про продаж земельної ділянки від 24.06.2018; копію заяви про визнання мирової угоди від 22.04.2013, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким; транспортний засіб марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження таким. В іншій частині клопотання відмовлено.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з необхідності виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, а відтак, вважав наявними підстави для накладення арешту на виявлені та вилучені під час обшуку документи та предмети з метою збереження вказаного як речових доказів. Разом з тим, слідчий суддя не вбачав підстав для задоволення розглядуваного клопотання в частині накладення арешту на автомобіль шляхом заборони володіння та користування таким, оскільки такий є особистою власністю ОСОБА_3 й використовується ним для задоволення побутових потреб, й вважав достатнім накладення арешту шляхом заборони розпорядження таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зауважує, що прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, обґрунтування подальшої необхідності арешту майна суду не надав.

Відтак стороною обвинувачення на даній стадії досудового розслідування кримінального провадженні №0000009 не доведено подальшу необхідність у забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу шляхом заборони розпорядження таким, вилучених на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про проведення обшуку, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту транспортного засобу марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтва про реєстрацію до нього НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження таким, який належить ОСОБА_3 , відпала, завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, зокрема тривалість арешту вказаного майна, тому таке втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає потребам досудового розслідування.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі № 308/11620/23 (провадження № 1-кс/308/5393/23), а саме на: транспортний засіб марки «Toyota» Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію до нього НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження таким.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1