Дата документу 29.01.2024
Провадження № 1-кс/334/253/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешт майна у кримінальному провадженні №0002509 від 14.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

14.12.2023 року приблизно о 16:40 год. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Honda E NS1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який здійснював рух по проїзній частині вул. Патріотичній зі сторони вул. Якова Новицького в напрямку вул. Михайла Гончаренка, на перехресті вул. В`ячеслава Зайццева та вул. Патріотичної скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину.

Внаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження та доставлений до медичного закладу.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля за участю якого скоєно ДТП, а саме автомобілю «Honda E NS1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та зберігається на території спеціального майданчика ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13.

Ухвалою слідчого судді від 18.12.2023 року накладено арешт на автомобіль «Honda E NS1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , та зберігається на території спеціального майданчика ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13, з позбавлення його власника права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Власник арештованого майна звернувся до слідчого судді із клопотання про скасування вказаного арешту, яке обґрунтовано тим, що тривале зберігання речового доказі на відкритому повітрі може призвести до його пошкодження, відтак власник зобов`язується надати автомобіль на першу вимогу слідчого, проте просить повернути його.

Прокурор у судовому засіданні частково підтримала клопотання, вказавши на те, що не заперечує проти повернення майна власнику, але просить суд залишити обмеження у вигляді заборони на відчуження майна, адже це може призвести до втрати доступу до речового доказу.

ОСОБА_5 подала заяву про розгляд її клопотання зі її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчим суддею встановлено, що вказаний вище автомобіль належать ОСОБА_7 .

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно із приписами статей 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню в частині повернення майна власникові та права володіння і користування ним.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешт майна у кримінальному провадженні №0002509 від 14.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт на автомобіль «Honda E NS1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , в частині з позбавлення його власника права на володіння та користування майном. В частині заборони відчуження та розпорядження арешт залишити.

Повернути автомобіль «Honda E NS1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власникові - ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1