Провадження №1-кп/523/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000135 від 11.01.2013 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст.358 КК України:

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженка Житомирської області, с. Норинськ, Україна, не одружена, проживаюча в АДРЕСА_1 , на момент направлення справи до суду працювала директором ГО «Причал 3193 «Ярморочна» раніше на судима.

за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.364 1 ч.2, ст.358 ч.4 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 27.06.2006 згідно наказу №388-к від 23.06.2006 ДП «ОСРЗ Україна» директором спортивно-човнової станції розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 100, призначено ОСОБА_12 08.09.2006 згідно наказу № 228а «Про створення комісії щодо передачі майна СЧС «Ярмарочна»» щодо передачі майна спортивно-човнової станції «Ярмарочна» з балансу ДП «ОСРЗ «Україна»» на баланс спортивно-човнової станції «Ярмарочна», яка є структурним підрозділом заводу, ОСОБА_12 , як матеріально відповідальній особі передано у віддання вищезазначене майно розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 100 включаючи у себе всі об`єкти перебуваючі на той момент на спортивно - човновій станції, а саме: майстерна база відпочинку, дворовий туалет, будівля одноповерхова - бокси, будівля 2-ох поверхова - побутівка, будівля 2-ох поверхова - вахтова, дорога бетонна ширина 7 метрів, дорога асфальтова ширина 7 метрів, мотопомпа МП 1600 та прилавок вітрина з холодильником ПВП, про що в той самий день складено розписку, в якій ОСОБА_12 поставила свій підпис. В подальшому, перебуваючи на посаді директора спортивно-човнової станції ДП «ОСРЗ Україна» та маючи доступ до всіх правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт, ОСОБА_12 , зловживаючи своїми службовими повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, в супереч інтересам юридичної особи, а саме ДП «ОСРЗ Україна», всупереч виданого наказу № 228а від 08.09.2006, підписує акт приймання-передачі майна з балансу ДП ОСРЗ «Україна» спортивно-човнової станції «Ярморочна» на баланс громадської організації «Причал-193 «Ярморочна»», виданого 08.09.2006 без укладання будь-яких правочинів та інших підстав, в порушення ст. 8 ч. 8.1 статуту ДП «ОСРЗ Україна», в якій зазначається, що ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється здійснюється відповідно до рішення Міністерства або арбітражного суду, а також ч.5 ст.75 ГК України , яка вказує на те, що державне комерційне підприємство, не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам без згоди органу, до сфери управління якого воно належить і лише на конкурентних засадах, ст. 145 ГК України, згідно якій, зміна правового режиму майна суб`єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (держави) майна, хоча лише 25.09.2006 Виконавчим комітетом Одеської міської ради видане свідоцтво серії А00 №269100 про державну реєстрацію юридичної особи, а саме громадської організації «Причал 193 «Ярмарочна», юридична адреса якої, згідно даного свідоцтва являється адреса прописки ОСОБА_12 АДРЕСА_1 . Проте, в результаті реорганізації ДП «ОСРЗ Україна» шляхом приєднання до ДП «ОМТП», на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України №571-р від 16.11.2006, наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 971 від 02.10.2006 і акту приймання-передачі на баланс ДП «ОМТП» від 01.04.2007, на баланс ДП «ОМТП» були прийняті об`єкти ДП «ОСРЗ України», у тому числі майно розташоване на спортивно-човновій станції розташованій за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 100. Згодом будучи директором ГО «Причал № 193 «Ярморочна», ОСОБА_12 зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди - об`єктів нерухомості, які належали ДП «ОМТП», для себе та інших осіб - членів громадської організації «Причал № 193 «Ярморочна», всупереч інтересам юридичної особи, завідомо знаючи, що вказане вищі майно перебувало та перебуває на балансі ДП «ОМТП», звернулась до К П «ОМБТІ та РОН» для виготовлення технічного паспорту на вищезазначені об`єктів нерухомості, при цьому надавши вищезазначений незаконний акт приймання-передачі з балансу ДП ОСРЗ «Україна» спортивно-човнової станції «Яроморочна» на баланс громадської організації «Причал-193 «Ярморочна»», що стало підставою для реєстрації виконавчим комітетом Одеської міської ради ради свідоцтва САЕ №797810 від 27.12.2012 про право власності на нежитлові будівлі спортивно-човнової станції Причал № 193, яке посвідчує, що об`єкти розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 100, в цілому дійсно належить громадській організації «Причал № 193 «Ярморочна» на правах приватної власності.Станом на 04 03.2014 майно, яке перебуває за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 100, згідно д о в і д к и наданої фондом Державного майна України № 10-15-2429 від 04.03.2014 перебуває на балансі ДП «ОМТП», залишкова вартість якого становить 1 мільйон 130 тисяч 900 гривень.Своїми протиправними діями, ОСОБА_12 спричинила збитки державному підприємству на суму 1 мільйон 130 тисяч 900 гривень (що у 250 та більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян).

Також, в ході судового розгляду встановлено, що будучи директором ГО «Причал № 193 «Ярморочна», ОСОБА_12 , подала заяву до КП «БТІ» ОМР з проханням проведення технічної інвентаризації нерухомого майна ГО «Причал №193 «Ярмарочна»» розташованого за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 100. Для виготовлення технічного паспорту та схематичного плану на вище вказаний об`єкт ОСОБА_12 до КП «БТІ» ОМР надано договір оренди земельної ділянки від 23.04.2010, рішення Одеської міської ради від 28.12.2001 за № 3065-ХХІІІ, акт прийому - передачі земельної ділянки, який передається в оренду від Одеської міської ради до ГО «Причал №193 «Ярмарочна»», акт приймання-передачі з балансу ДП ОСРЗ «Україна» спортивно-човнової станції «Ярморочна» на баланс громадської організації «Причал-193 «Ярморочна»», наказ №228А від 08.09.2006 ДП «ОСРЗ «Україна»» «Про створення комісії щодо передачі майна СЧС «Ярмарочна»» щодо передачі майна спортивно-човнової станції «Ярмарочна» з балансу ДП «ОСРЗ «Україна»» на баланс спортивно-човнової станції «Ярмарочна», що підтверджується протоколом допиту свідка від 26.06.2013 заступника начальника відділу КП «БТІ» ОМР ОСОБА_13 та вилученими документами згідно ухвали Суворівського PC м. Одеси по справі № 523/8266/13-к від 03.06.2013, з КП «БТІ» ОМР відповідно.

Так, отримавши вище зазначені документи, працівником КП «БТІ» ОМР, інженером з інвентаризації нерухомого майна 3-ї категорії ОСОБА_14 здійснено виїзд на зазначений об`єкт самостійно, де він провів обміри будівель об`єкту, після чого окреслив схематичний план земельної ділянки та 19.10.2012 виготовив технічний паспорт та схематичний план земельної ділянки до нього, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , на території якої знаходяться будівлі спортивно-човнової станції Причал № НОМЕР_1 , в якому ОСОБА_14 вказав, що на громадському подвір`ї присутні 7 нежилих двоповерхових будівель, які зазначені у свідоцтві про право власності серії НОМЕР_2 видане Одеською міською радою 27.12.2012, а також зазначеним схематичним планом, літерами «О», «П», «Р», «У», «С» «Т», «Ф» відповідно та носять умовну назву «будинок рибака». Однак згідно протоколу огляду місця події від 20.06.2013, розташовані на господарському подвір`ї справа від входу на зазначене подвір`я, на відстані приблизно 15 метрів від вище зазначеного входу на причал та приблизно у трьох метрах від стіни будівель боксів розташовані дерева, а саме тополі, а також дворовий туалет, який згідно технічного паспорту від 19.10,2012 зазначений літерою «X» та розташований біля воріт у подвір`я проте згідно зазначеного протоколу місця події, громадський туалет розташований в подвір`ї, справа від входу на зазначене подвір`я, на відстані приблизно 15 метрів від вище зазначеного входу. Також, згідно схематичного плану від 14.02.2009 року убиральня позначена літерою «Н» на зазначеному схематичному плані, а також інше місце розташування будівель та об`єктів даної спортивно-човнової станції Причал № НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , повністю співпадає з вказаним протоколом огляду від 20.06.2013 року. Згодом ОСОБА_12 , завідомо знаючи, що вказаний вище технічний-паспорт являється підробленим, а об`єкти нерухомості не існують, подала його разом з іншими документами до виконавчого комітету Одеської міської ради, з метою реєстрації права власності на майно розташоване за адресою АДРЕСА_2 у тому числі на неіснуючі об`єкти літери «О», «П», ОСОБА_15 , «У», «С» «Т», «Ф». Так, 27.12.2012 виконавчим комітетом Одеської міської ради видане свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на нежитлові будівлі спортивно-човнової станції Причал № НОМЕР_1 , яке посвідчує, що об`єкти розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в цілому дійсно належить громадській організації «Причал № 193 «Ярморочна» на правах сумісної приватної власності.

Дії ОСОБА_12 , кваліфіковані за ст.364-1 ч.2, ст. 358 ч.2 КК України- як зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало тяжкі наслідки та у використанні завідомо підробленого документу, що спричинило тяжкі наслідки.

У судовому засідані захисником було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_12 , підтримала клопотання, прокурор залиш вказане питання на розсуд суду.

За умовами ч. 2 ст. 364-1 КК України, карається штрафом від чотирьохсот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та за умовами ст.368 ч.4 КК України, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин є нетяжким передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

Стаття 49. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного/обвинуваченого; згода підозрюваного/обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту початком перебігу строку давності є 2012 за ст.364 -1 ч.2, який сплив у 2016 році, за ст.358 ч.4 КК України, який сплинув у 2015 році.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 7 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч.3 ст.49 України,

Згідно п.1ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За умовами ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, розглянувши справу №345/2618/16-к, у Постанові від 19 листопада 2019 року зазначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному проваджені за ухвалою слідчого судді від 09.02.2017 року, по справі №523/15702/14-к на нерухоме майно спортивно- човнової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме нежитлові обєкти, які скададаються з будівель під літерами «А» «Б» «В» «Г» «Д» «Е» «Ж» «З» «К» «Л» «М» «Н» «О» «П» «Р» «У» «С» «Т» «Ф» «Х» основною площею 1824, 3м.2 та загальною площею 3293, 3 м2, які відображені в технічному паспорті від 19.12.2012 року.

Кереючись:12, 49, 280, 284, 288, 371, 372 КПК України;

Ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_12 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1, ч.4 ст.358 КК України на підставі ч.3 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному проваджені за ухвалою слідчого судді від 09.02.2017 року, по справі №523/15702/14-к на нерухоме майно спортивно- човнової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а саме нежитлові обєкти, які скададаються з будівель під літерами «А» «Б» «В» «Г» «Д» «Е» «Ж» «З» «К» «Л» «М» «Н» ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 » «У» «С» «Т» «Ф» «Х» основною площею 1824, 3м.2 та загальною площею 3293, 3 м2, які відображені в технічному паспорті від 19.12.2012 року.

Кримінальне провадження №523/15702/14 к - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Суворовського районного суду ОСОБА_1