Кримінальне провадження №629/2108/23
Номер провадження 1-кп/629/106/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000044 від 12.012023, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 25.04.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Кирнасівка, Тульчинського району, Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.361 ч.1,185 ч.4 КК України, -

встановив:

27.12.2022, близько 15-50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 у будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши в кімнаті будинку мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Redmi Note 5А» в корпусі бежевого кольору, належний ОСОБА_9 та залишений без нагляду, який раніше на прохання ОСОБА_9 . ОСОБА_4 налагоджував у цьому телефоні мобільний додаток «WhatsApp» та був обізнаний щодо закріплення за сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , вставленої в цей телефон, автоматизованої системи «Internet Banking Ощад 24/7», маючи умисел на здійснення несанкціонованого втручання до цієї автоматизованої системи з метою викрадення грошових коштів з банківських рахунків AT «Ощадбанк», якими користувався ОСОБА_9 , умисно, з корисливого мотиву, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованих систем, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_9 , на якому був встановлений мобільний додаток «Ощад 24/7», без дозволу ОСОБА_9 , шляхом натискання сенсорних кнопок відкрив вкладку з вказаним додатком та безперешкодно зайшов до автоматизованої системи віддаленого доступу «Ощад 24/7», яка закріплена за сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , яка на той час перебувала в телефоні останнього, та видавши себе за ОСОБА_9 , не маючи права доступу, отримав можливість здійснення операцій та користування функціями карткових рахунків AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які належать потерпілому.

В подальшому, із використанням мобільного додатку «Ощад 24/7», діючи умисно, із корисних мотивів, без відома та за відсутності згоди держателя карткових рахунків здійснив незаконні операції у даній автоматизованій системі дистанційного обслуговування клієнтів, шляхом двох транзакцій перерахував грошові кошти із карткових рахунків № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 потерпілого ОСОБА_9 , у сумі 650 грн. та 730 грн. відповідно, на картковий рахунок АТ «ПУМБ» з № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 .

Цього ж дня і в той же час, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 у будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши в кімнаті будинку мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Redmi Note 5А» в корпусі бежевого кольору, належний ОСОБА_9 та залишений без нагляду, який раніше на прохання ОСОБА_9 . ОСОБА_4 налагоджував у цьому телефоні мобільний додаток «WhatsApp» та був обізнаний щодо закріплення за сім-карткою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , вставленої в цей телефон, автоматизованої системи «Internet Banking Ощад 24/7», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів з банківських рахунків AT «Ощадбанк», якими користувався ОСОБА_9 , діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю у будинку його власника та вважаючи, що присутня в будинку ОСОБА_8 не усвідомлює його протиправних дій, таємно, шляхом вільного доступу із карткових рахунків AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_9 , за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7», проведенням двох транзакцій, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 650 грн. та 730 грн. відповідно, перерахувавши їх на банківську картку банку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_7 з рахунком № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_8 .

З місця вчинення кримінальних правопорушень зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1380 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив інкриміновані йому злочини при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся та в судовому засіданні дав показання, що дійсно 27.12.2022, близько 15-50 год. перебував зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 у будинку свого знайомого ОСОБА_9 , після вживання алкоголю, коли ОСОБА_9 вийшов, побачив на стільці у кімнаті мобільний телефон ОСОБА_9 , знаючи про наявність в телефоні системи «Internet Banking Ощад 24/7», без дозволу ОСОБА_9 відкрив вкладку з цим додатком та зайшовши до банку «Ощад 24/7», в телефоні останнього перевів з його карткових рахунків грошові кошти в сумі 650 грн. та 730 грн. на банківську картку ОСОБА_8 в банку АТ «ПУМБ», яка про викрадення грошових коштів не знала, а він попросив її скористатися банківським рахунком для отримання коштів нібито від своїх знайомих, на частину викрадених коштів скупилися в супермаркеті, а частина залишилась на картці ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання до інформаційних (автоматизованих) систем та за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу на несанкціоноване втручання до інформаційних (автоматизованих) систем та незаконне і безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, що відповідно до ч.2,5 ст.12 КК України він вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії проступків та до категорії тяжких злочинів.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше був судимий 28.07.2014 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до 120 год. громадських робіт; 10.11.2014 Тульчинським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.1,185 ч.2,70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, судимості зняті та погашені в установленому законом порядку, тобто обвинувачений в силу ст.89 КК України є не судимим, відносно останнього в Немирівському районному суді Вінницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження №148/1197/20 за ст.185 ч.3 КК України за яким з 26.03.2021 ОСОБА_4 перебуває у розшуку, справа провадженням призупинена, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості і не готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, на момент вчинення злочину не займався суспільно-корисною працею, а отже вчинив кримінальні правопорушення з метою власного збагачення, невійськовозобов`язаний, не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, не одружений, проживає у цивільному шлюбі, має двох неповнолітніх дітей, які проживають з колишньою дружиною, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації не проживає та характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У зв`язку із ненаданням уповноваженим органом з питань пробації, у визначений в ухвалі суду строк до 09.05.2023, досудової доповіді відносно обвинуваченого, суд враховуючи положення ч.2 ст.314 КПК України, що досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі та наявність в матеріалах справи інформації, що характеризує обвинуваченого, враховуючи, що досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, вважає за можливе розглянути справу та прийняти судове рішення про міру покарання без вказаної досудової доповіді.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення викрадення чужого майна, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, враховуючи, що відносно останнього на розгляді Немирівського районного суду Вінницької області на розгляді перебуває кримінальне провадження №148/1197/20 за ст.185 ч.3 КК України за яким з 26.03.2021 ОСОБА_4 оголошений у розшук та беручи до уваги дані про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, обставин вчинення кримінальних правопорушень, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в місцях позбавлення волі, тобто в умовах ізоляції від суспільства на певний строк до кримінально-виконавчої установи, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_4 запобіжний захід змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України - мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Redmi Note 5А» в корпусі бежевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , з сім-картою оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , який згідно зберігальної розписки знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Керуючись ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.361 ч.1,185 ч.4 КК України та призначити покарання:

- за ст.361 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ст.185 ч.4 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Redmi Note 5А» в корпусі бежевого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1