ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 171/1951/21

Провадження № 1-кп/210/344/23

"19" вересня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 липня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000014 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зеленодольськ Дніпропетровської області, громадянин України, українець, має повну технічну освіту, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей має, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, військовослужбовець-

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 23.03.2023 року на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09.03.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23.07.2021, приблизно о 21 годині 00 хвилин він, перебував поблизу, під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_5 з яким в нього виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В цей час в ході сварки, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..Реалізуючи свій, 23.07.2021 приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 біля першого під`їзду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше 5 ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 побіг на другий поверх вищезазначеного під`їзду, однак ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій умисел наніс не менше 5 ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 ..

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 81/86-Е17 від 03.08.2021 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: синця навкруги лівого ока, синця на лівій передньо-бічної поверхні підборіддя, синця на верхній губі ліворуч, садна на проекції верхнього зовнішнього краю лівої очниці, садна на передній поверхні підборіддя ліворуч, крововиливу та садна на слизистої оболонки верхньої губи по центру ліворуч. Всі виявлені тілесні ушкодження за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками - умисні легкі тілесні ушкодження.

До суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення йому легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, тобто на підставі ст. 46 КК України.

В судове засідання потерпілий та його захисник не з"явилися.

Встановлено, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_5 помер, тому не має можливості підтримати свою заяву.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у зв"язку зі смертю учасника справи, зокрема потерпілого, підстави для закриття провадження за ст. 46 КК України, відсутні, в той же час, ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора, просив суд закрити кримінальне провадження відносно нього з підстав сплину строків притягнення до відповідальності, наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України, та закриття кримінального провадження, оскільки, відповідно до статті 49 КК України на момент подання відповідного клопотання, минули строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію щодо закриття кримінального провадження.

Суд заслухав доводи сторін кримінального провадження, дослідив матеріали кримінального провадження, роз`яснив обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з вказаних підстав, та вважає зазначити наступні висновки.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням своєї вини у вчиненні злочину.

Тобто, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Натомість, такою умовою є згода обвинуваченого.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к, у справі № 552/5595/18 провадження № 51-5289км19.

Крім того, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України та закриття кримінального провадження, права та інтереси осіб, які вважають себе потерпілими від кримінального правопорушення можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, у разі доведеності складу цивільно-правового порушення.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Відповідно до вимог ч.1, 2 статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами статті 49 КК України, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні шляхом опитування обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, які поставлені в провину останньому, формально містить ознаки кримінального проступку, а саме за ч.1 ст.125 КК України за ознаками "умисні легкі тілесні ушкодження".

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що події, які ОСОБА_7 мали місце 23 липня 2021 року.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 125 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до проступків, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Суд зазначає, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Строки давності, з урахуванням встановлених фактичних обставин, сплинули 23 липня 2023 року, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що доводи прокурора є правомірними, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до проступків, з дня його вчинення минуло понад два роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,44, 49 КК України, ст.ст. 100, 114,115,129,174,217,219,284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 290,291,295,369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28липня 2021 року за №000014 на підставі статті 49 КК України - задовольнити.

На підставі статті 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 125 КК України у зв`язку з закінченням строку давності .

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 28 липня 2021 року за №000014 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 1 статті 125 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строку давності.

Запобіжний захід до набрання ухвали законної сили відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження №000014 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №171/1951/21, провадження №1-кп/210/344/23.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21 вересня 2023 року та проголошено 21 вересня 2023 року о 15 год. 25 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Суддя: ОСОБА_1