справа № 208/1559/23
№ провадження 1-кс/208/1595/23
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження № 0000119 від 26.01.2023 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянці України, яка має повну загальну освіту, осіб на утримання не має, не працюючої, зареєстрованої та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотання, погодженим із прокурором пославшись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що завершити досудове розслідування у двомісячний строк не виявилось можливим, на даний момент є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, а саме: розсекретити протоколи, складені за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та документи, які стали підставою для їх проведення, а саме ухвали Дніпровського апеляційного суду; отримати дозволи та здійснити тимчасовий доступ до речей і документів згідно отриманої інформації у мобільних операторів та банківських установ; повідомити про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, встановлених в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій; ознайомити ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з правом на захист, додатково допитати їх як підозрюваного; повідомити про завершення досудового розслідування підозрюваного, захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваним, та захисникам та провести інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час виконання зазначених слідчих дій. У зв`язку із зазначеним строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області до 04.10.2023року.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що відносно підозрюваного необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а також збільшити розмір застави до 300 прожиткових мінімумів.

Прокурором підтримано в ході судового засідання клопотання слідчого щодо продовження відносно підозрюваної ОСОБА_4 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

ОСОБА_4 провину не визнала, заперечував проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначав, що підозра недостатньо обґрунтована, прямих доказів її участі в діяльності групи немає. Також посилався на те, що підозрювана була залежна від організатора, свого вітчима, раніше не судима, працювала, раніше не засуджена. В зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши сторони,вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, 05.07.2023 року ОСОБА_4 слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.08.2023р.

При обранні даного запобіжного заходу, слідчим суддею враховано, що заявлені ризики є реальними, та такими що знайшли своє підтвердження, а підозра є обґрунтованою зібраними доказами в ході досудового розслідування.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 , у разі застосування до неї запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від органів слідства та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або впливати на свідків та потерпілих в даному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися, а підозра обґрунтовується більшим обсягом доказів зібраним в ході досудового розслідування ніж на час його обрання,а саме: заявами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про вчинення кримінальних правопорушень; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; протоколами тимчасового доступу до документів, що перебувають у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «Водафон», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТаскомБанк», АТ «Універсал Банк», АТ АКБ «Конкорд Банк», АТ «СенсБанк», ТОВ «Свіфт Гарант» (Сіті24); протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме передбачених ст. 260, ст. 263, ст. 264, ст. 267, ст. 268, ст. 269 КПК України, в ході проведення яких зафіксовано факти вчинення злочинів, їх алгоритм, а також встановлено систему переказів грошових коштів, встановлено роль кожного з учасників групи, місця зберігання речових доказів та грошових коштів, отриманих в результаті злочинної діяльності та іншими слідчими діями.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

А тому в ході розгляду клопотання, встановлено його обґрунтованість та наявність заявлених ризиків, що пов`язано з характеризуючими даними підозрюваної, складу кримінального правопорушення в межах якого йому пред`явлено підозру, тяжкість можливого покарання у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , знайомством з потерпілими та свідками.

Ч. 3 ст. 197 КПК України передбачає, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею враховується, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.07.2023р підозрюваній обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Керівником Кам`янської окружної прокуратури 29.08.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 04.10.2023 включно.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити обраний найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваною передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрювану можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

А тому враховуючи, що в ході розгляду клопотання підтверджено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не зменшилися, та що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому клопотання в частині продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги слідчого про збільшення розміру застави до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, встановлюється у розмірі до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою слідчого судді від 05.07.2023р., з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст.190, ч. 4 ст. 185 КК України, визначено щодо ОСОБА_4 заставу в 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На час розгляду даного клопотання ризики, визначені слідчим щодо підозрюваної, не змінились. А тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 04 жовтня 2023 року включно.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1