Справа № 761/268/23
Провадження №1-кп/761/2333/2023
В И Р О К

іменем України

09 червня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003105 від 29.10.2022 та № 0001909 від 28.07.2022 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.03.2021 Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- 21.05.2021 Деснянським районним судом міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

09.01.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003105, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/268/23 між суддями від 09.01.2023 головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_8 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10.01.2023 призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.03.2023 судове провадження зареєстрованим за № 761/7654/23 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження № 0001909 від 28.07.2022, передано головуючому судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_8 , для вирішення питання про його об`єднання з судовим провадженням зареєстрованим за № 761/7654/23 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 761/268/23 між суддями від 28.04.2023 головуючим суддею у справі визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2023 прийнято до провадження кримінальне провадження № 0003105, внесене 29.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.05.2023 об`єднано дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, із судовим провадженням зареєстрованим за № 761/7654/23 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в одне провадження, привласнивши єдиний номер справи № 761/268/23.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09.05.2023 матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003105 від 29.10.2022 та № 0001909 від 28.07.2022, призначено до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, в період дії воєнного стану, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 28.10.2022 приблизно о 15 год. 50 хв., тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні магазину «ECONOMCLASS», який розташований за адресою: місто Київ, пр. Перемоги, 31, побачив ряд закритих комор для зберігання власних речей покупців.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме цінних речей, які покупці залишають у камерах схову наявних у вищевказаному магазині.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , 28.10.2022 о 15 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні магазину «ECONOMCLASS», який розташований за адресою: місто Київ, пр. Перемоги, 31 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взявши з випадкової відчиненої комори ключ, ОСОБА_3 відчинив комору для зберігання речей покупців під № 10 у вищевказаному магазині, де знаходились речі раніше невідомого йому ОСОБА_9 та витяг із вищевказаної комори рюкзак сірого кольору з трьома білими смужками вздовж нього, фірми «Adidas», вартістю 363 (триста шістдесят три) грн. 00 коп., в середині якого знаходилися банківська картка «ПриватБанку» (№ НОМЕР_1 ), банківська картка «МоноБанку» (№ НОМЕР_2 ), трудова книжка на ім`я ОСОБА_10 , електронна багатозарядна цигарка чорного кольору, марки «ELF BAR», вартістю 273 (двісті сімдесят три) грн. 33 коп., навушники бездротові чорного кольору марки «Xiaomi air dots 2», вартістю 321 (триста двадцять одна) грн. 67 коп., що належить ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

А всього, ОСОБА_3 , вчинив повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що належить ОСОБА_12 , на загальну суму 958 (дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

Крім того, 27.07.2022 о 15 год. 31 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «RED», що за адресою: місто Київ, просп. Перемоги, 98/2, звернув свою увагу на шафу для зберігання речей з комірками. У цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Так, 27.07.2022 о 15 год. 37 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «RED», що за адресою: місто Київ, просп. Перемоги, 98/2, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, шляхом підбору ключа проник до комірки № 7 шафи для зберігання речей, звідки діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: полімерний пакет білого кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, всередині якого знаходився костюм бренду «Gepur», білого кольору, розміру «S», вартістю 799 гривень 00 копійок; гаманець шкіряний, червоного кольору, вартістю 172 гривні 50 копійок, всередині якого находились грошові кошти у сумі 300 гривень, купюрами номіналом «100 гривень» та «200 гривень», банківська картка «Приватбанк»; ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Після чого, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1 271 гривні 50 копійок.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина третя та четверта статті 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.09.2019 у справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_13 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України);

- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.06.2001 діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіодів синдром залежності, не має зареєстрованого місця проживання, раніше судимий за корисливі злочини, має низку хронічних хвороб, розлучений, маючого неповнолітню дитину-інваліда, за місцем мешкання характеризувався посередньо;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 18.03.2021 Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 21.05.2021 Деснянським районним судом міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

При призначенні покарання, суд також враховує кількість епізодів злочинної діяльності, особливості й обставини вчинення злочинів: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , який раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив, і під час судимості, знов вчинив аналогічні злочини, суспільно корисною працею не займався, що свідчить про його відверте небажання стати на шлях виправлення та характеризує його з негативного боку, вказує на схильність до неправомірної асоціальної поведінки, вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати за проведення експертиз на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 185, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, а саме з 17 лютого 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертиз:

- № СЕ-19/111-22/54179-ТВ від 15.12.2022 у сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп. на користь держави;

- № СЕ-19/111-22/54367-ТВ від 21.12.2022 у сумі 943 (дев`ятсот сорок три) грн. 90 коп. на користь держави;

- № СЕ-19/111-22/54371-ТВ від 22.12.2022 у сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп. на користь держави.

Речові докази:

- диски DVD-R формату із відеозаписами з камер відеоспостережень - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- рюкзак сірого кольору з трьома білими смужками вздовж нього фірми «Adidas», трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , електронну багатозарядну цигарку чорного кольору марки «ELF BAR» - залишити у розпорядженні власника;

- гаманець червоного кольору - залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1