Справа № 487/2175/23
Провадження № 1-кс/487/1073/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09.04.2023 року, до Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що 06.04.2023 року він направив до ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві заявою про вчинення працівниками УПП у м.Миколаєві та УСБУ у Миколадаївській області кримінальних правопорушень за ст.ст.146, 146-1, 127, 364, 365, 186, 371, 373, 374 КК України.

На даний час, в порушення вимог ст.214 КПК УКраїни, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.

З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві нести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до його заяви від 06.04.2023 року.

В судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили про їх задоволення.

Представник сакржника адвокат ОСОБА_4 , зазначив, що з урахуванням положень ст.214 КПК України, слідчий зобов`язаний внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення, з урахуванням чого, слідчими ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві допущена бездіяльність, в частині невиконання приписів вищезазначеної статті КПК України.

До судового засідання слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві не з`явився, надав заяву в якій зазначив, розгляд скарги просив провести за його відсутності.

У задоволенні скарги просив відмовити за необґрунтованістю.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.

Вислухавши пояснення, заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги встановлено, що 14.04.2023 року до ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення службовими особа УПП у Миколаївській області та УСБ України у Миколаївській області кримінальних правопорушень за ст.ст.146, 146-1, 127, 364, 365, 186, 371, 373, 374 КК України.

Заяву для розгляду та прийняття рішення в порядку ст.214 КК України було передано до першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві.

Так у своїй заяві, ОСОБА_3 зазначив, що 09.04.2022 року його було незаконно затримано працівниками УПП у Миколаївській області та в подальшому, без достатніх правових підстав, він утримувався в будівлі УСБ України у Миколаївській області.

В подальшому працівники УСБ України у Миколаївській області, використовуючи своє службове становище, перевищили свої службові повноваження, що виразилося у застосуванні до нього незаконних методів ведення досудового розслідування, застосуванні фізичного та психологічного насильства, примушуванні давати покази.

При здійсненні досудового розслідування у сфабрикованому відносно нього кримінальному провадженні, слідчі УСБУ у Миколаївській області, грубо порушили його право на захист, не забезпечили присутність захисника при проведенні, до постановлення ухвали слідчого судді, обшуку за місцем його проживання, під час якого відкрито заволоділи грошовими коштами належними йому та членам його сім`ї.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення працівниками УПП у Миколаївській області та УСБ України у Миколаївській області кримінальних правопорушень, про які у своїй заяві зазначив заявник, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Так, заява ОСОБА_3 , містить обставини, що свідчать про незгоду заявника з діями працівників правоохоронних органів та прийнятими слідчим процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні за його обвинуваченням, та фактично є позицією захисту від пред`явленого обвинувачення.

Викладені у заяві обставини та доводи мають бути перевірені при судовому розгляді провадження тане можуть бути приводом до реєстрації заяви в ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Твердження представника заявника про те що, викладені в заяві ОСОБА_3 відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Одночасно, як слідує з повідомлення старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві, заяву ОСОБА_3 було зареєстровано 14.04.2023 року за вх..№554зкп/мк, розглянуто та у зв`язку з тим, що вона не мітила будь-яких об`єктивних обставин, які могли б свідчити про вчинення співробітниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень, досудове розслідування яких здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, слідчим прийнято рішення про відсутність підстав визначених положеннями ч.1 ст.214 КПК України, для внесення до ЄРДР відомостей за даною заявою.

При цьому, 18.04.2023 року, заяву ОСОБА_3 було направлено до УСБУ у Миколаївській області для проведення перевірки, викладених фактів, про що повідомлено заявнику.

З урахуванням зазначеного, слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві при розгляді заяви ОСОБА_3 від 06.04.2023 року, діяв в межах своїх повноважень та бездіяльність слідчого не встановлена.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1