Дата документу 27.06.2023Справа № 554/5577/23
Провадження № 1-кс/554/7852/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_2 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 25.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУНП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000488 від 25.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 24.06.2023, близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи власним автомобілем марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, рухався по проїзній частині вулиці Республіканської у м. Кременчуці Полтавської області від вул. Лікаря Бончука у напрямку вул. Олександра Білаша, та проїжджаючи в районі зупинки громадського транспорту «Вагонний Завод», в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, проявив неуважність, не зменшив швидкість свого руху та не зупинився, щоб дати їм дорогу та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перетинали проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходові, позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від отриманих травм загинули на місці пригоди.

24-25.06.2023 року працівниками поліції було проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 . Автомобіль вилучено з місця події, поміщено на майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд.№7.

В ході огляду встановлено, що на момент огляду автомобіль має пошкодження у вигляді деформації переднього капоту, крила, даху, розбиття передніх освітлювальних приладів, вітрового скла, бамперу, декоративної решітки радіатора. За результатами огляду транспортний засіб було тимчасового вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, буд.№7.

З огляду на вказане, враховуючи те, що автомобіль марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди злочину, є доказом в кримінальному провадженні, може бути використаний для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 25.06.2023 року постановою заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 його визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати автомобіль марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом, який може бути використано як речовий доказ та, за наявності заявленого цивільного позову в рамках розслідування кримінального провадження, для відшкодування заподіяної шкоди.

Слідчий в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд клопотання без участі.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, та користування та, який буде зберігатися на час проведення досудового розслідування на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська 7, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1