Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30.08.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчої ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби на строк дії ухвали, а саме до 28 жовтня 2023 року.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, а також у вихідні - суботу, неділю, святкові дні, протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язано ОСОБА_8 за кожною вимогою прибувати до слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000543, та прокурорів, котрі здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в зазначеному кримінальному провадженні.

Обов`язки на ОСОБА_8 покладено на строк до 28 жовтня 2023 року

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, зазначає, що в ході судового розгляду клопотання слідчого, прокурором не доведено існування ризиків, які мають бути аргументовані у клопотанні. Так, ОСОБА_8 від органів досудового розслідування чи суду ніколи не переховувалася, в розшуку не перебував. Крім того, ОСОБА_8 є діючим військовослужбовцем, і в разі ухилення від служби з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, ОСОБА_8 може загрожувати покарання до 12 років позбавлення волі. Також, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, з 2014 приймає участь у бойових діях щодо захисту Батьківщини, є учасником бойових дій, нагороджений державними нагородами. Наголошує, що відсутній і процесуальний ризик впливу з боку підозрюваного на свідків і потерпілого у провадженні, які є допитаними, та є діючими працівниками поліції, що унеможливлює вплив останнього на них. Знову ж таки, звертає увагу, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивно характеризується на службі, на даний час сумлінно виконує обов`язки інструктора у військовій частині НОМЕР_1 , нагороджений почесними нагрудним знаком Президента України «За мужність». Вище зазначене, на думку захисника, є обґрунтованими підставами відносно застосування міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та їх доводи в підтримку апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №295/11653/23, в провадженні ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000543 від 28.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У відповідності до клопотання слідчого, 27.08.2023 відповідно до розстановки сил та засобів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в складі екіпажу, до якого входили інспектор СРПП відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та інспектор СРПП відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 , під час несення служби здійснювали реагування на заяви та повідомлення, охорону громадського порядку та патрулювання території Житомирського району на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander».

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.08.2022 № 220 головного сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_8 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 та призначеного наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних сил України (по особовому складу) від 12.08.2022 №130-РС на посаду інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, з 18.08.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , однак головний сержант ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом вказаної військової частини, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, під час виконання службових обов`язків інспектори СРПП відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 та ОСОБА_10 27.08.2023 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на патрулюванні території Житомирського району в с.Троянів, помітили автомобіль марки «Mercedes-Benz» на польській реєстрації з номерним знаком НОМЕР_3 , за кермом якого була ОСОБА_12 . Вказаний транспортний засіб (в порушення вимог 19.2 ПДР) рухався з увімкненим дальнім світлом фар та при наближенні до інших учасників дорожнього руху світло не перемикав. Побачивши, що водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» на польській реєстрації з номерним знаком НОМЕР_3 порушує правила допожнього ПУХУ. працівники СРПП ВП № 1 v складі екіпажу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали зупиняти вказаний транспортний засіб за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів та жестом сигнального диску про зупинку. Водій вищевказаного автомобіля вимогу поліцейських про зупинку не виконав, внаслідок чого останні почали переслідування транспортного засобу.

Через 200 метрів автомобіль марки «Mercedes-Benz» на польській реєстрації з номерним знаком НОМЕР_3 зупинився. Із службового автомобіля першим вийшов ОСОБА_11 , за ним - ОСОБА_10 , які попрямували до вищевказаного транспортного засобу. В цей час, з переднього пасажирського місця вийшов ОСОБА_8 та, підійшовши до працівників поліції, які були одягнені у формений одяг та екіпіровані спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленими на бронежилетах нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру, почав словесний конфлікт з мотивів явної неповаги до правоохоронних органів та особисто до вказаних вище працівників поліції.

На попередження ОСОБА_8 ніяк не відреагував та, усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є працівниками правоохоронних органів, відмовився виконати їх законні вимоги.

В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи обурений вищевказаними діями та будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є працівниками правоохоронного органу, умисно, переслідуючи ціль заподіяти працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, підійшов до поліцейського СРПП ВП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та наніс один удар кулаком в область лівої частини обличчя, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців у виличній ділянці зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

28.08.2023 вказана подія внесена до ЄРДР за №0000543 та по даному провадженню розпочате досудове розслідування.

28.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

29.08.2023 слідча ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про злочин від 27.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.08.2023; протоколом огляду місця події від 28.08.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 28.08.2023; висновком судово-медичної експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 віл 28.08.2023; іншими матеріалами провадження.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення (суть та характер). При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і факт повного розуміння підозрюваним наслідків ним вчиненого.

Слід врахувати в даному випадку і те, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, в силу роду своєї діяльності може змінювати місце фактичного перебування.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем - інструктором начального взводу навчального батальйону відповідної військової частини, має постійне місце проживання та реєстрації, має за місцем тимчасового проживання позитивні характеристики, не одружений, має дитину, стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність прокурором, процесуальних ризиків можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення, впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними. При цьому, стороною захисту фактично не надано жодних відповідних доказів на спростування (хоча б опосередкованих) існування вище зазначених процесуальних ризиків у провадженні.

Таким чином, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, підозру останнього у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді домашнього арешту, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

На переконання апеляційного суду, на даний час, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, є цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, домашній арешт у визначений період доби буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Як вважає апеляційний суд, саме обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло (в певний період доби) зможе гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуального обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора та захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 30.08.2023, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло із 22 год. до 06 год. на строк до 28.10.2023, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: