Справа № 632/643/23
провадження № 1-кс/632/95/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 28.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, раніше судимого: 20.05.1991 Комінтернівським районним судом м. Харків за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст.142, ст.44,42 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 12.09.1995 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч.4 ст.81, ч.І ст.89, ч.2 ст.140, ч. 3 ст.140, ст.208, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 10.05.1999 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст. 17, ч.З ст.81, ч. 1 ст.89, ч.2 ст. 140, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 25.10.2004 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 03.03.2008 Каменнобродським районним судом м. Луганськ за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ст.71 КК України приєднано 6 місяці позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25.10.2004; 25.07.2008 Чугуївським міським судом Харківської області за ч.І ст.122, ч.І ст.296, ч.І ст.70, ч.2 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, 09.06.2012 звільнений від відбування покарання в зв`язку з відбуттям; 12.05.2016 Ленінським районним судом м. Харків за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з 31.10.2018 по 14.03.2019 включно та з 18.09.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі, 06.10.2021 звільнений Ленінським районним судом м. Харків на підставі вироку суду від 03.09.2021 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 днів у Держаній установі «Харківський слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави, -

У С Т А Н О В И В:

09 травня 2023 року слідчий СВ № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить його належної поведінки і виконання процесуальних рішень в кримінальному провадженні.

В обґрунтування доводів органами досудового розслідування вказано, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за корисливі кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову, умисно, скоїв корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 27.03.2023 в денний час, точний час під час досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , знаходячись в вестибюлі лікувального корпусу №1 «Первомайська ЦРЛ», розташованої по вулиці Світанковій, 3 в м. Первомайський Харківської області, побачив біля вікна дитячий візок, який на праві власності належить ОСОБА_7 .

В цей момент у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме дитячого візка марки «Міkrus Specchio 06 Віаnсо».

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, а також у відсутності ймовірних свідків, тим самим створивши сприятливі умови для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно, повторно, діючи в умовах воєнного стану викрав дитячий візок марки «Міkrus Specchio 06 Віаnсо» вартістю 5483 гривні. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

25.04.2023 ОСОБА_5 через орган місцевого самоврядування вручено повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилалися на ухилення ОСОБА_5 від досудового слідства, а підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, т.я. наразі сам він та його офіційна дружина хворіють на ВІЛ та потребують вживання медикаментів, а також мають двох малолітніх дітей, одній дитині сім років, а іншій - 1 місяць. Заперечував щодо ухилення від досудового слідства, т.я. жодних зобов`язань на той час не мав, про підозру дізнався тільки в день розгляду цього клопотання, а відсутній був за місцем мешкання через те, що через ускладнень після операції дружини, возив останню до м. Харкова на реабілітацію. Коли повернувся з Харкова від ОСОБА_8 , бабусі дружини, що проживає з ними разом, дізнався про підозру, тоді сам зателефонував в поліцію, що він на місці.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відтак, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 28.03.2023 року. Було призначено товарознавчу експертизу вартості дитячого візка.

25.04.2023 року за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 , проте, у зв`язку із тим, що останній до слідчого за викликом не з`являвся, за місцем мешкання був відсутній, а встановити його місце перебування не виявилося можливим, копію підозри було вручено КП «Жилсервіс» у м. Первомайський Харківської області.

Постановою слідчого від 01.05.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено, а ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

12.05.2023 року ОСОБА_5 було розшукано за добровільним повідомленням самим підозрюваним, а досудове розслідування - відновлено.

Отже, слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим КПК.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Проте, з огляду на вище викладене суд вважає, що стороною досудового слідства не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України - запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Характеризуючи особу підозрюваного, слідчий вказав на не зняту та не погашену судимість підозрюваного, проте, не встановив дійсний його сімейний стан, бо не мав доступу до такої інформації, а зі слів підозрюваного він є офіційно одружений та має двоє малолітніх дітей, а також він та його дружина є хворими на ВІЛ та вони потребують постійного медикаментозного лікування, а в умовах слідчого ізолятору таке лікування підозрюваного буде неможливим. Наразі дружина та мати дітей підозрюваного перебуває у лікарні і діти залишаться лише під наглядом старенької 83-річної прабабусі ОСОБА_8 . Підозрюваний має постійне місце проживання, родину - як наслідок міцні соціальні зв`язки, жодних зобов`язань не порушував, т.я. про підозру не знав, а відсутній за місцем мешкання був через хворобу дружини. У судовому засіданні підозрюваний усвідомив скоєне та вважати, що він буде впливати на свідків та потерпілу, а також вчиняти інші правопорушення у суду підстав не має, оскільки одним із свідків є прабабуся його дітей, а злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , сам по собі є тяжким і вже передбачає доволі суворе покарання і вчинення інших злочинів за наявності малолітніх дітей видається достатньо примарним. Тобто, прокурором не доведено достатності підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заставу, як запобіжний захід, суд не може застосувати, бо підозрюваний не працює та не має змоги внести заставу, так само не відомо про інших осіб, які б змогли це здійснити. Натомість, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, який може нівелювати ризики зазначені слідчим та прокурором у клопотанні - цілодобовий домашній арешт.

Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тому, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Строк дії домашнього арешту не має перевищувати строк досудового розслідування у два місяці з дня вручення підозри, яка вручена 25.04.2023 року, тобто до 25.06.2023 року, а з урахуванням 12 днів зупинення провадження у кримінальній справі, вказаний строк має спливати 07.07.2023 року.

Керуючись ст.ст. 177,183, 184, 193, 194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, який призначений у даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім викликів до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

1)прибувати до слідчого чи прокурора за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити ВП №1 Лозівського РВП ГУНП України в Харківській області.

Строк дії ухвали по 07.07.2023 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 15 травня 2023 року.

Суддя:ОСОБА_1