Справа № 953/6321/23
н/п 1-кс/953/5708/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001698 від 24.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, розлучений, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановив :

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на носіння, зберігання та придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, незаконно, без передбаченого законом дозволу, всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України 21.08.1998 № 622, 24.07.2023 близько 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , придбав у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підривач УЗРГМ та корпус осколкової гранати Ф-1 (зі слів ОСОБА_5 ), які в подальшому зберігав у своїй чоловічій сумочці, яку носив при собі, а саме ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, щодо незаконного придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, та вибухових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_5 , 24.07.2023 близько 16:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , кинув на відкритій ділянці місцевості вищевказану гранату, усвідомлюючи, що його дії створюють реальну загрозу для життя багатьох людей, в результаті злочинних протиправних дій ОСОБА_5 стався вибух, від якого отримав тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.07.2023 слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області в період часу з 16:55 год. по 20:00 год. під час огляду місця події за адресою: м. Харків на території земельної ділянки, що розміщена біля комплексу «Nika» за адресою: АДРЕСА_3 та біля багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 виявлено та вилучено згідно довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.07.2023 - металеві уламки (фрагменти від запалу) підривача типу УЗРГМ, запобіжний важіль з маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання та придбання та бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 24.07.2023 близько 16:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці на відкритій ділянці місцевості неподалік багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та біля комплексу «Nika» розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у останнього стався словесний конфлікт з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вказаного конфлікту, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з метою реалізації якого, ОСОБА_5 дістав зі своєї сумки підривач УЗРГМ, який був з`єднаний з корпусом ручки осколкової гранати Ф-1.

Побачивши протиправні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_9 почав тікати з метою врятування свого життя та здоров?я, а ОСОБА_5 у свою чергу, усвідомлюючи, що його протиправні дії є небезпечними не тільки для життя однієї людини, а і для життя багатьох осіб, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, кинув гранату в результаті чого відбувся вибух, від якого отримав тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час знаходився на місці скоєння злочину.

Однак ОСОБА_5 свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 викликали швидку медичну допомогу та останнього доставлено до КНП «Харківська обласна клінічна лікарня» ХОР, де ОСОБА_8 надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

24.07.2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та згідно з вимогами ст.ст. 42, 276-278 КПК України 25.07.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчим зібрано достатньо доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення зазначає, що враховуючи тяжкість вчинення правопорушення та наявність вищевказаних ризиків, забезпечити його належну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказував на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманого.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001698 від 24.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

24.07.2023 о 18.45 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КК України.

25.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання та придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу; ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 24.07.2023; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.07.2023.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_5 , має середню спеціальну освіту, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти життя та здоров`я населення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.09.2023 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, керуючись п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що останньому повідомлено, в тому числі, про підозру за ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 21 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 26 липня 2023 року до 21 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1