УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000617

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000617.

Ініціатор клопотання зазначає, що 13.06.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на автомобіль "AUDI RS5", р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , із забороною розпоряджання ним (справа № 761/19846/23). ОСОБА_5 , як власник майна, вважає, що арешт накладено необґрунтовано та за відсутності будь-яких правових підстав, останній є добросовісним набувачем автомобіля.

Заявник зазначає, що єдиною підставою для звернення із клопотанням про накладення арешту на автомобіль була необхідність призначення та проведення експертиз, які вже і було проведено станом на теперішній час, автомобіль було оглянуто експертами і на сьогоднішній день автомобіль фактично просто простоює на штрафмайдані, а ОСОБА_5 , як належний власник, безпідставно обмежений у своїх правах, вказує, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000617 від 04.06.2023 року не є підозрюваним, обвинуваченим, не с особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Адвокат ОСОБА_4 , у клопотання зазначає, що не зважаючи на тривалий час протягом якого арештоване майно перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування, не надано докази того, що арештоване майно дійсно може бути використаним у якості доказу в рамках даного кримінального провадження, з чого можна зробити висновок про те, що на даний час у сторони обвинувачення відсутні аргументи, які б дозволяли обґрунтовано стверджувати, що арештоване майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим просить скасувати арешт накладений 13.06.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на "AUDI RS5", 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, вважає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, у зв`язку з чим просив клопотання про скасування арешту задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що у кримінальному провадженні призначено транспортно-трасологічну експертизу на підтвердження чого долучив відповідну постанову, просив відмовити в задоволенні клопотання, вказав, що наразі потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Слідча суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи та документи, що долучено в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні а № 0000617.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2023, справа №761/19846/23, накладено арешт на автомобіль марки «AUDI RS5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , із забороною розпорядження ним.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Так, ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідча суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність передбачених зконом підстав для скасування рішення слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «AUDI RS5», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Слідчою суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000617, наразі триває, постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 12.06.2023 призначено судову транспортно-трасологічну експертизу.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, що дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначений автомобіль на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, крім того, в судовому засіданні ініціатором клопотання не надано переконливих даних, що скасування арешту майна не перешкоджатиме здійсненню досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000617.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1