Ухвала

Іменем України

08 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 188/223/22

провадження № 51 - 3614 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року стосовно нього.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року задоволено подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення з випробуванням та направлення для відбування покарання призначеного вироком суду щодо засудженого ОСОБА_4 , скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

УхвалоюДніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Що стосується доводів касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу, то Суд дійшов наступного висновку.

Порядок і строки апеляційного оскарження визначені в статті 395 КПК, згідно з якою апеляційна скарга може бути подана: 1) на вирок або ухвалу про застосування

чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; 2) на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення; 3) на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з моменту отримання копії судового рішення, з огляду на зміст ст. 395 КПК, застосовується лише

у випадках, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а також для особи, яка перебуває під вартою.

Як убачається з касаційної скарги та доданої до неї копії ухвали апеляційного суду, з апеляційною скаргою на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 рокуОСОБА_4 звернувся лише 13 січня 2023 року, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження та поза межами визначеного законом процесуального строку оскарження ухвали суду першої інстанції. Як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження у своєму клопотанні про його поновлення ОСОБА_4 зазначив, що він не мав захисника та є юридично неосвіченим.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції встановив, що 07 жовтня 2022 року був оголошений повний текст оскаржуваної ухвали суду від 06 жовтня 2022 року, копію якої засуджений ОСОБА_4 отримав також 07 жовтня 2022 року, в резолютивній частині якої роз`яснено порядок і строк її оскарження. Отже, останнім днем визначеного законом процесуального строку оскарження ухвали суду першої інстанції є 14 жовтня 2022 року.

У своїй ухвалі апеляційний суд зазначив, щозасуджений ОСОБА_4 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, апеляційним судом було вжито заходів для проведення судового засідання за участю засудженого ОСОБА_4 шляхом постановлення ухвали від 21 березня 2023 року про забезпечення судового засідання в режимі відеоконференції за участю засудженого, з огляду на те, що на даний час в Україні запроваджений воєнний стан, а також відповідні карантинні обмеження, що унеможливлює безпечне для життя самого засудженого етапування.

Однак засуджений ОСОБА_4 , отримавши копію даної ухвали, відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наведених обставин відсутність засудженого відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для проведення розгляду справи, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений з порядком і строком оскарження ухвали суду, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 не мав захисника та є юридично неосвіченим, є неспроможними і такими, які не можуть свідчити про наявність об`єктивно непереборних, пов`язаних дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного його звернення до суду у визначений законом строк.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 достеменно знав про строки і порядок оскарження судового рішення, мав достатньо часу для обізнаності з мотивами прийнятого судом рішення та подачі апеляційної скарги вчасно, інших обґрунтованих доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які б свідчили про наявність інших поважних причин, які перешкодили засудженому вчасно звернутися з апеляційною скаргою, не містило, тому в поновленні строку апеляційного оскарження йому відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, Дніпровський апеляційний суд дійшов до правильного висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року.

Оскільки в клопотанні ОСОБА_4 не було наведено об`єктивних та поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку оскарження ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону. З таким висновком погоджується й колегія суддів касаційного суду.

За таких обставин, з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. А тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3