Справа № 627/145/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутську кримінальне провадження №0000158 від 29.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Московським районним судом м. Харкова від 13.05.2021 року за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; Київським районним судом м. Харкова від 18.11.2022 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років обмеження волі; Московським районним судом м. Харкова від 14.12.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року та з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 27.07.2022 року, близько 05:25 год., ОСОБА_6 прийшов до раніше знайомої ОСОБА_7 , яка тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись у вказаному вище будинку, під час спілкування з ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), та останній діючи умисно, повторно, протиправно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та передбачаючи їх наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, користуючись довірою раніше йому знайомої ОСОБА_7 , під видуманим приводом попрохав у останньої її мобільний телефон для нібито здійснення телефонного дзвінка своєму знайомому, заздалегідь усвідомлюючи те, що не збирається його повертати.

Потерпіла ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_6 , не вагаючись, віддала останньому свій мобільний телефон ТМ «ZTE BLADE A5 2020 2/32 GB Blue» для здійснення телефонного дзвінка, продовживши займатися особистими справами. ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, у тому числі потерпіла, реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, залишив місце скоєння кримінального правопорушення, не повернувши мобільний телефон, розпорядився у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2523 гривень, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/13072-ТВ від 13.10.2022 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні- злочині за ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердив. Пояснив, що у липні 2022 року, точної дати не пам`ятає, зранку він прийшов додому до потерпілої ОСОБА_8 , яка проживає по АДРЕСА_2 , та попросив у останньої випити горілки, на що потерпіла повідомила йому, що у неї не має спиртних напоїв. Після чого, ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_6 дала останньому свій мобільний телефон для здійснення, як зазначив ОСОБА_6 , дзвінка, після чого останній не маючи наміру повертати телефон, покинув подвір`я потерпілої. Через декілька днів обвинувачений продав мобільний телефон на радіоринку у м. Харкові, а вирученими коштами розпорядився на власний розсуд. Зазначив, що йшов до потерпілої з умислом взяти мобільний телефон, та не повертати його власниці. Свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та запевнив, що надалі подібної поведінки не допускатиме, просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_6 не має та в подальшому мати не буде, наслідки їй зрозумілі.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілої, повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначив у судовому засіданні;активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільно брав участь у проведенні слідчих дій, після зізнання у вчиненні кримінального правопорушення, не змінював своєї позиції, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що він не працює, має зареєстроване місце проживання, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а саме: Московським районним судом м. Харкова від 13.05.2021 року за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; Київським районним судом м. Харкова від 18.11.2022 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років обмеження волі; Московським районним судом м. Харкова від 14.12.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, який ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року було змінено, та з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, той факт, що потерпіла ОСОБА_7 претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2022 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, який вподальшому ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року було змінено, та з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, суд вважає за необхідне остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді п`яти років позбавлення волі.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 остаточно призначеного за сукупністю злочинів, необхідно зарахувати частково відбуте покарання за вироком Московського районного суду Харківської області від 14.12.2022 року, який вподальшому було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року, з 18 жовтня 2022 року по 10 травня 2023 року, тобто день ухвалення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/13072-ТВ від 13.10.2022 року, складають 755грн. 12 коп., та підлягають стягненню із ОСОБА_6 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК Українишляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Московського районного суду міста Харкова від 14.12.2022 року,який вподальшому було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 до відбуття 5 (п`ять) років позбавлення волі.

В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Московського районного суду міста Харкова від 14.12.2022 року,який вподальшому було змінено ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2023 року, з 18 жовтня 2022 року по 10 травня 2023 року.

Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «ZTE BLADE A5 2020 2/32 GB Blue», повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Українипроцесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/13072-ТВ від 13.10.2022 року по кримінальному провадженню №0000158 від 29.07.2022, у сумі 755 грн. 12 коп., за реквізитами: стягувач платежу Держава, код доходів 24060300.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1