Справа № 455/1934/23
Провадження № 1-кс/455/388/2023
У Х В А Л А

15 вересня 2023 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000468 від 14.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000468, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань14.09.2023.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 13.09.2023 о 20:00 год. до ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення від начальника 4 групи ІПК ВІПС «Смільниця» (тип А) ВПС «Смільниця» (тип Б) ОСОБА_4 про те, що 13.09.2023 близько 19:20 год. під час слідування на виїзд з України в Республіку Польща в міжнародному пункті пропуску «Смільниця-Кросцєнко», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Аркадівка Купянського району Харківської області, надав прикордонному наряду «Перевірка документів» інспектору ПС 3 категорії 4 групи ІПК ВІПС (тип А) ВПС «Смільниця» (тип Б) ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США за безперешкодний перетин Державного кордону України у зв`язку із супроводом неповнолітнього без дозволу одного з батьків.

13.09.2023 під час огляду місця події в приміщенні вартового шлагбауму, що розташований у міжнародному пункті пропуску «Смільниця-Кросцєнко», було вилучено одну грошову купюру номіналом 100 доларів США серійний номер PF 13624243J.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Аркадівка Купянського району Харківської області, повідомив, що 13.09.2023 приблизно о 19:20 год. автобусом, він разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув у міжнародний пункт пропуску «Смільниця-Кросцєнко», якого супроводжував до матері останнього, яка перебуває в Німеччині. Для супроводу неповнолітнього він отримав від матері неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_9 нотаріально засвідчену заяву згоду на супровід її сина. Під час перевірки документів у пункті пропуску працівником прикордонної служби було встановлено, що у ОСОБА_5 відсутня згода батька на супровід неповнолітнього ОСОБА_8 . Потім, ОСОБА_5 надав працівнику прикордонної служби одну грошову купюру номіналом 100 доларів США, для того, щоб разом з неповнолітнім ОСОБА_8 безперешкодно перетнути Державний кордон України. Після цього працівник прикордонної служби попередила його про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 369 КК України, а саме пропозиція, надання неправомірної вигоди службовій особі, яка викликала працівників поліції.

Так як, вилучена грошова купюра номіналом 100 доларів США є предметом вчинення злочину, в рамках цього кримінального провадження визнана речовим доказом і тому необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу у незмінному стані, шляхом накладення на неї арешту.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки такий має істотне значення для встановлення важливих обставин вчиненого кримінального правопорушення, прокурор просить постановити ухвалу про накладення арешту на грошову купюру номіналом 100 (сто) доларів США серійний номер PF 13624243J, яка вилучена 13.09.2023 під час проведення огляду місця події в приміщенні вартового шлагбауму, що розташований у міжнародному пункті пропуску «Смільниця-Кросцєнко», яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Аркадівка Купянського району Харківської області та яку визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаною грошовою купюрою.

Правова кваліфікація частина 1 статті 369 КК України.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, між тим у клопотанні просив здійснювати його розгляд без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгяляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до положень частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, тому, вважаю за можливе розглянути таке за їх відсутності.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000468 від 14.09.2023, рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 13.09.2023, протоколу огляду місця події від 13.09.2023, постанови про визнання речовим доказом від 14.09.2023, рапорту начальника 4 групи ІПК ВІПС «Смільниця» (тип А) ВПС «Смільниця» (тип Б) ОСОБА_4 від 13.09.2023 та протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 14.09.2023та беручи до уваги те, що вказана грошова купюра є речовим доказом по справі, з метою забезпечення збереження речового доказу до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, тому на переконання слідчого судді клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 219, 294, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000468 від 14.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошову купюру номіналом 100 (сто) доларів США серійний номер PF 13624243J, яка вилучена 13.09.2023 під час проведення огляду місця події в приміщенні вартового шлагбауму, що розташований у міжнародному пункті пропуску «Смільниця-Кросцєнко», яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Аркадівка Купянського району Харківської області та яку визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищевказаною грошовою купюрою.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно частини 4 статті 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу особа зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1