Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/253/21
УХВАЛА

14 червня 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000012 від 5 лютого 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суд Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

2 грудня 2022 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про призначення судової фоноскопічної експертизи матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій. В клопотанні зазначив, що в якості доказу вини обвинуваченого прокурором надано матеріали аудіо-, відеоконтролю місця, а саме: приміщення камери ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області за адресою: АДРЕСА_1 , на час перебування там обвинуваченого ОСОБА_4 , які проводилися на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду щодо надання дозволу на здійснення заходів, які тимчасово обмежують права фізичної особи у зв`язку із проведенням слідчих (розшукових) дій від 09.02.2021р. Зі змісту протоколу № 2022т/1221/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 11.03.2021р. разом із додатком на диску DVD-R № 138т слідує, що в період часу з 09.02.2021 року по 24.02.2021 року проводились негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_4 , а саме: аудіо-, відеоконтроль місця камери ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області. Разом з тим, в ході дослідження диску встановлено, що проводився лише аудіоконтроль, оскільки на ньому містяться виключно аудіофайли, що за своїм змістом не відповідає відомостям, які містяться у протоколі. Крім того, зміст розмов, які містяться на аудіофайлах, не відповідають змісту стенограми протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Так, в протоколі містяться окремі фрази особи чоловічої статі, які вирвані із контексту і не передають зміст розмови. Також у паперовому протоколі негласних слідчих (розшукових) дій містяться розмови за 25 лютого 2021 року. Однак, дозвіл на проведення указаних НСРД надавався з 09.02.2021р. по 24.02.2021р. В ході дослідження відомостей, які містяться на диску, встановлено, що фрагмент указаної розмови записаний 24.02.2021р. Жоден аудіофайл, який міститься на диску, не містить повної розмови. Записані файли містять окремі фрагменти розмов між двома чоловіками, один із яких (як зазначає прокурор) є ОСОБА_4 , що може свідчити про монтаж з боку органу досудового розслідування фраз з метою у такий спосіб здобути докази вини та належного обґрунтування пред`явленого обвинувачення. Досліджені в судовому засіданні аудіо файли свідчать про те, що розмови між особами проводились у формі допиту за рахунок навідних питань про обставини вчинення кримінального правопорушення є за своєю суттю провокацією з боку органу досудового розслідування, вчиненою з метою отримати у такий спосіб явку з повинною від обвинуваченого, є допитом з порушенням права на захист і не може враховуватися судом як допустимий доказ. Стороною захисту було заявлено про те, що діалог між співкамерниками був штучно спровокований працівниками правоохоронних органів з метою отримання зізнавальних показів від обвинуваченого не у спосіб, який передбачений КПК України, без дотримання його права на захист та права на самовикриття, тому при таких обставинах тягар доведення відсутності такої провокації покладається на прокурора, однак прокурор указані твердження жодним чином не спростував. Прокурором не надано належних та допустимих доказів щодо розміщення спеціальної відео- та аудіозаписуючої техніки в ІТТ №1, немає жодних відомостей щодо ідентифікації указаної спеціальної техніки та способу зняття інформації, аудіозаписи якої були предметом дослідження в судовому засіданні. Відсутні також докази розміщення в ІТТ обвинуваченого ОСОБА_4 а саме: в якій із камер він розміщувався та протягом якого саме періоду часу. Не надано до суду також стороною обвинувачення доказів того, хто був іншим співкамерником, який фактично проводив допит обвинуваченого у такий спосіб та не спростовано твердження сторони захисту, що вказана особа не є працівником поліції або особою, яка співпрацює з органами поліції на конфіденційній основі, а була випадковою особою, яка за збігом обставин опинилася у камері з обвинуваченим та розпочала «душевні» розмови саме після отримання санкції суду на проведення НС(Р)Д. Відсутність жодної інформації про вказану особу, а також не сприяння у встановленні її місця знаходження з боку прокурора унеможливлює її допит в якості свідка в судовому засіданні для з`ясування описаних обставин, які викликають сумніви щодо достовірності та допустимості вказаного доказу. Враховуючи вище викладені обставини, у сторони захисту є обґрунтовані сумніви у достовірності аудіозаписів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, підтвердити чи спростувати які можливо лише шляхом проведення фоноскопічної експертизи. Проведення експертизи просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав, просив суд призначити по справі судову фоноскопічну експертизу.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення зазначеного клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не опускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є доки, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Приписом статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як слідує із Постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 2 грудня 2022 року у справі № 758/1780/17 законодавець в ст. 94 КПК України вказує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Оцінка доказів за внутрішнім переконанням віддзеркалює незалежність суду у здійсненні процесуальних функцій, оскільки за своїм змістом є впевненістю в тому, що судом надано правильну оцінку процесуальним джерелам доказів, засобам доказування і встановленим фактам, і що ухвалений із дотриманням правил ст. 94 КПК України висновок щодо питань, які поставлені перед судом в кримінальному провадженні його учасниками, є правильним в контексті стандарту доведення поза розумним сумнівом винуватості (невинуватості) особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Такий стандарт доказування передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на недоведеності важливих для справи обставин або певних установлених судом обставинах, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення.

З іншого боку, для дотримання цього стандарту недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 та ін.).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту щодо достовірності і допустимості доказів та встановлених на їх підставі фактичних обставин, які аргументовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Попри те, що європейське право орієнтує національних законодавців на спрощення кримінального судочинства, процесуальна економія не може досягатися завдяки не проведенню експертиз, коли це вимагається обставинами розслідування (р. III Рекомендації № R (87) 18 Кабінету Міністрів Ради Європи «Про спрощення кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року).

Оцінка дотримання права особи на справедливий суд в аспекті положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод залежить, поміж іншим, і від проведення експертизи (у т. ч. альтернативної) у кримінальному провадженні.

Предметом висновку експерта, згідно з положеннями ст. 332 КПК України, може бути дослідження обставин, що мають значення для кримінального провадження. Судова експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Також, у разі якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку може бути здійснено судом, зокрема із урахуванням даних за результатами призначеної відповідної судової експертизи. Отже висновок експерта є як процесуальним джерелом встановлення фактичних обставин, які не можна встановити іншими засобами доказування, так і методом перевірки достовірності і допустимості доказів, отриманих із інших процесуальних джерел.

Якщо суд відхиляє вагомі доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у правильності вирішення поставлених перед судом питань і винуватості обвинуваченого. Разом із тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть без призначення експертизи бути спростовані переконливими мотивами, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Вирішуючи подане стороною захисту клопотання про призначення експертизи, суд, як і в інших випадках, виходить із внутрішнього переконання про ступінь обґрунтованості наведених мотивів. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися на підставі ґрунтовного вивчення обставин справи і змісту доводів сторін щодо необхідності її призначення, які мають спиратися на відомості про фактичні обставини, отримані із досліджених під час судового розгляду доказів.

За наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, недотримання положень процесуального закону щодо призначення та проведення судової експертизи призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зауважити, що для перевірки судом апеляційної інстанції обґрунтованості рішення суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи та належності відповідних мотивів, істотне значення має те, чи можна здійснити переконливе спростування доводів сторони захисту щодо доведеності (недоведеності) спірної обставини без застосування спеціальних знань експерта в контексті реалізації права на справедливий суд. Надання стороні захисту можливості перевірити допустимість доказів, наданих стороною обвинувачення, і ефективно заперечити їх достовірність, є невід`ємною складовою права на справедливий суд в аспекті приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За приписами ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у кримінальному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Також Верховний Суд у вказаній Постанові зазначив, що, вказавши про необхідність застосування положень ч. 4 ст. 359 КПК України, АП ВАКС залишила поза увагою, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 358 вказаного Кодексу у випадках, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа. Отже положення ч. 4 ст. 359 КПК України мають застосовуватись у взаємозв`язку із положеннями статей 332, 242 КПК України та ч. 3 ст. 358 цього Кодексу, оскільки призначення і проведення експертизи прямо передбачено в законі як належний процесуальний засіб перевірки достовірності доказів і, відповідно, встановлено процесуальний порядок його застосування.

В судовому засіданні під час дослідження протоколу № 2022т/121/14-2021 від 11 березня 2021 року (Том № 2 а.к.п. 136-141) та прослуховування зазначених аудіозаписів захисник заявив, що зміст деяких розмов, які містяться на аудіофайлах, не відповідають змісту стенограми протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; деякі фрагменти розмов вирвані із контексту, є неповними діалогами та не безперервними; зазначені діалоги не стосуються визнання своєї вини ОСОБА_4 у вчиненому злочині, а є обговоренням змісту підозри та позиції захисту щодо розгляду кримінального провадження.

Судом встановлено, що зміст розмов, які містяться на аудіо файлах, не в повній мірі відповідають змісту стенограми протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Так, в протоколі містяться окремі фрази особи чоловічої статі, які вирвані із контексту і не передають зміст розмови. Жоден аудіофайл, який міститься на диску, не містить повної розмови. Записані файли містять окремі фрагменти розмов між двома чоловіками. Твердження захисту про те, що досліджені в судовому засіданні аудіофайли свідчать про те, що розмова між особами проводилась у формі допиту за рахунок навідних запитань, є доволі обґрунтованими.

Крім цього, під час судового розгляду кримінального провадження прокурором не спростовано позицію захисту про те, що діалог між співкамерниками був штучно спровокований працівниками правоохоронних органів з метою отримання зізнавальних показів від обвинуваченого не у спосіб, який передбачений КПК України, без дотримання його права на захист та права на самовикриття.

Таким чином, не вдаючись наперед про оцінку зазначеного доказу на предмет його належності та допустимості, з метою підтвердження або спростування позиції захисту щодо допустимості та достовірності зазначеного доказу (протоколу № 2022т/121/14-2021 від 11 березня 2021 року та аудіозапису, Том № 2 а.к.п. 136-141), а також з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження, враховуючи, що для вирішення питання щодо достовірності слів та фраз, які вимовив обвинувачений ОСОБА_4 під час перебування в камері ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області в період часу з 21 лютого 2021 року по 25 лютого 2021 року в ході розмов із співкамерником та які зафіксовані на фонограмі розмов, а також у протоколах вказаної негласної слідчої (розшукової) дії, необхідні спеціальні знання, тому необхідно призначити судову фоноскопічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 332, 369-372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника задоволити.

По кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР за № 0000012 від 5 лютого 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, призначити судову фоноскопічну експертизу за аудіозаписами, отриманими в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтролю особи за період з 21 лютого 2021 року по 25 лютого 2021 року згідно протоколу № 2022т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 11 березня 2021 року та додатку до нього DVD-R диску № 138т., проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (01000, м. Київ, вулиця Смоленська, 6).

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

1.Чи містяться на аудіозаписах (згідно відомостей із протоколу № 2022т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 11 березня 2021 року) за 21.02.2021р. : № 125158.., 134412.., 134939.., 135738.., 135822.., 135855.., 142307.., 170933.., 172309.., 172404.., 172720.., 174659… 174752.., 175513..; за 22.02.2021р.: № 092446.., 092543… 135339.., 140408..; за 23.02.2021р.: № 080226.., 140350.., 140607.., 141533; за 25.02.2021р.: № 073253 голос та мова обвинуваченого ОСОБА_4 ? Якщо так, то які саме репліки, слова чи фрази ним вимовлені відповідно до стенограми проведеної слідчої дії, яка викладена у протоколі № 2022т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 11 березня 2021 року (Том № 2 а.к.п. 136-141)?

2.Чи піддавалися аудіозаписи будь-якому редагуванню?

3.Чи є вказані аудіозаписи однією цілісною розмовою між особами у зазначені дати проведення негласних слідчих (розшукових) дій за кожною датою окремо?

4.Чи є надані аудіозаписи оригіналами цифрових носіїв, на які здійснено аудіо запис?

5.Чи наявні ознаки монтажу чи змін, внесених під час запису чи після цього аудіозаписів розмов, наданих на дослідження?

6.Чи відповідають відомості, які містяться у протоколі № 2022т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 11 березня 2021 року (Том № 2 а.к.п. 136-141) змісту відповідних аудіофайлів за 21.02.2021р., за 22.02.2021р. за 23.02.2021р, за 25.02.2021р.?

У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження № 0000012 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в тому числі протокол № 2022т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 11 березня 2021 року та додаток до нього DVD-R диску № 138т (Том № 2 а.к.п. 136-141); копії звукозаписів судових засідань на DVD-R дисках та журнали судових засідань по справі у якості зразків усного мовлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1