Справа № 495/9210/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь, Одеської області кримінальне провадження № 0003939 від 25.12.2014 року за обвинуваченням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець місто Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянин України, українець за національністю, із середньою освітою, не одружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, та цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та матеріальної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення

учасники кримінального провадження по справі:

прокурор ОСОБА_7 , ОСОБА_3

потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_8

обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2014 року в 20.00 годин ОСОБА_5 з корисливих мотивів, знаючи і розуміючи, що його дії можуть буди помічені перебуваючи в барі «Охотнічий», розташований по вулиці Маяковського,15 в місті Білгород-Дністровський Одеської області побачивши потерпілого ОСОБА_6 підійшов до нього, який сидів за столом в залі даного бару та шляхом ривку відкрито викрав чоловічу сумку вартістю 1500 грн., та грошові кошти в розмірі 4000 грн., а всього 5500 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився за власний розсуд.

Противоправні дії ОСОБА_5 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 186 ч.4 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений у великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав частково та пояснив, що дійсно, 25 листопада 2014 року в 20.00 годин він перебуваючи в барі «Охотнічий», розташований по вулиці Маяковського, 15 в місті Білгород-Дністровський, Одеської області побачивши потерпілого ОСОБА_6 підійшов до нього, який сидів за столом в залі даного бару та шляхом ривку відкрито викрав чоловічу сумку вартістю 1500 грн., та грошові кошти в розмірі 4000 грн. В подальшому він відкрив сумку в якої був одне відділення, інших грошей та золоту в сумки не було, в сумці були не значні гроші, а тому він сумку викинув на вулиці.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, відповідно до ст. 94 КПК України на підставі всебічного повного та неупередженого дослідження доказів по кримінальному провадженню, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, які суд відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України вважає належними та допустимими.

- показами потерпілого ОСОБА_6 з яких видно, що 25 листопада 2014 року в 20.00 годин ОСОБА_5 перебуваючи в барі «Охотнічий», розташований по вулиці Маяковського,15 в місті Білгород-Дністровський, Одеської області у нього, який був за столом в залі даного бару, шляхом ривку вирвав чоловічу сумку вартістю 1500 грн.

-показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що дійсно вона перебуваючи в приміщені бара «Охотнічий» по вул. Маяковського в місті Білгород-Дністровський, Одеської області бачила, як обвинувачений ОСОБА_10 відкрито викрав чорну чоловічу сумку у потерпілого, який сидів за столом в залі бару.

- копією протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2014 року, з якого видно, що 25 листопада 2014 року в 20.00 годин невстановлена особа перебуваючи в приміщенні бара «Охотнічий» розташований по вулиці Маяковського,15 в місті Білогород-Дністровський Одеської області відкрито викрав сумку чоловічу в якої знаходились гроші та золоті прикраси;

-копіює протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.12.2015 року, з якого видно, що потерпілий в присутності понятих та осіб пред`явлених для впізнання, впізнав фізичну особу ОСОБА_5 , як особу яка 25 листопада 2014 року в 20.00 годин відкрито викрала у нього сумку з грошами та золотими прикрасами.

З матеріалів справи видно, що події кримінального правопорушення були вчинені 25 листопада 2014 року в 20.00 годин. Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення 10 грудня 2014 року, в якої зазначив, що у нього відкрито викрали 8000 доларів США, грошові кошти в розмірі 40 000 грн., 2000 євро та три види золотих прикрас (ланцюжок, хрестик, перстень). В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 неодноразово надав пояснення суду, в частині вартості викраденого майна його кількості та об`єму потерпілий змінював свої покази, остаточно потерпілий суду зазначив, що він не може точно зазначити, яке майно, було в його сумці. Належних та допустимих доказів виникнення у потерпілого грошей та золота або інших цінності потерпілий суду не надав. В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 надав суду власноручну заяву з якої видно, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений на протязі всього досудового та судового розгляду пояснював, що в сумці потерпілого ні грошей ні золота або інших цінностей не було. Потерпілий ОСОБА_6 стверджує, що у нього дійсно викрали сумку чоловічу вартістю 1500 грн., обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує, щодо викрадання сумки, яку він в подальшому викинув. Вартість сумки в розмірі 1500 грн., учасниками кримінального провадження не оскаржується, суд вважає, що вартість сумки з урахуванням її родових ознак відповідає дійсності.

В частині іншого майна, а саме грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, грошові кошти в розмірі 40 000 грн., грошові кошти в розмірі 2000 євро та три виду золотих прикрас (ланцюжок, хрестик, перстень), суд вважає, що з боку сторони обвинувачення не було доведено її вартість та їх наявність, а тому в цій частині обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає не доведеним та підлягає виключенню кваліфікуючий признак як грабіж вчинений у великих розмірах.

З урахуванням вищевказаних обставинах, які були встановлені під час судового розгляду,суд вважає можливим перекваліфікувати противоправні дії обвинуваченого ОСОБА_5 із ст. 186 ч.4 КК України на ст. 186 ч.1 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно (грабіж), а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 186 ч.1 КК України.

В ході судового розгляду потерпілий подав цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 203 668.43 грн. та моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Потерпілий під час судового розгляду подав заяву про залишення позову без розгляду, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

В зв`язку з тим, що позивач надав заяву в якій просить залишити позов без розгляду, з урахуванням того, що вищеназвана заява не перешкоджає правам та інтересам учасникам кримінального провадження та іншим особам, суд вважає, що цивільне провадження за даним позовом підлягає залишенню без розгляду.

При цьому вважає необхідним роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду позивач має право повторно звернутися до суду з заявою в загальному порядку.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Згідно ст. 49 ч.1 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

Згідно санкцією ст. 186 ч.1 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, щодо якого розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні з 10 грудня 2014 року, минув встановлений ст.49 ч.1 п.3 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, який закінчився з 24 листопада 2019 року.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1(один) рік.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину передбаченого ст. 186ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_6 , що після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду позивач має право повторно звернутися до суду з заявою в загальному порядку.

Міру запобіжного заходу у вигляді застави до набрання вироку чинності, залишити останню.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1