31.05.2023 Справа № 756/2584/23
№ 756/2584/23
№ 1-кп/756/1052/23
В И Р О К

іменем України

31 травня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт (покарання не відбуто);

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

02 січня 2023 року близько 22 год., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрілися поблизу зупинки громадського транспорту по просп. Маршала Рокосовського, 10-А, що у м. Києві.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попрямували до просп. Литовського (Мінського) у м. Києві де перебували поблизу буд. 2. Через деякий час, ОСОБА_4 , під приводом спілкування з водієм таксі, діючи повторно, вирішив шляхом зловживання довірою потерпілого (шахрайство), заволодіти мобільним телефоном останнього.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого, отримав від останнього мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», у корпусі синього кольору, вартістю 4 199 грн 30 коп., який належить потерпілому ОСОБА_5 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4 199 грн 30 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, зокрема показав, що дійсно 02 січня 2023 року, він та ОСОБА_5 зустрілися поблизу буд. АДРЕСА_2 , після чого попрямували на просп. Литовський. У подальшому, він під приводом спілкування з водієм таксі, заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі», який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Свою вину у вчиненні ним злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вартість викраденого майна не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, вчиненим із прямим умислом, а також обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, проти власності.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності зі ставленням ОСОБА_4 до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді обмеження волі, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 статей 69, 75 КК України.

Одночасно суд застосовує вимоги ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, який йому було визначено вироком Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2022 та не відбувши покарання у виді громадських робіт, які йому призначено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2018.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінльному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 3 місяців обмеження волі.

На підставі статей 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутих частин покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2018 та вироком Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2022, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з дня прибуття до місця відбування покарання і постановлення на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 220 (двісті двадцять) гривень на користь держави (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); номер рахунку (IBAN): UA1 026006; код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9», - залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1