Справа № 569/9896/23
УХВАЛА

про скасування арешту

25 липня 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, ОСОБА_5 , ніколи не була стороною (не була учасником) жодного кримінального провадження, судимостей немає, а відтак їй не відомо в рамках якого кримінального провадження було накладено оскаржуваний арешт майна.

В наданих додаткових поясненнях повідомлено, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області на розгляді перебувала кримінальна справа за № 1715/9424/12 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а сам арешт накладено в рамках вище зазначеного кримінальної справи. Станом на 10 липня 2015 року кримінальна справа 1715/9424/12 є завершеною, вирок вступив в законну силу, та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.05 2015 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання. Відтак заявник вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 . В судовому засіданні адвокат підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задоволити.

Інші учасники про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином проте в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

17 липня 2023 року адвокат ОСОБА_3 в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області ознайомився з матеріалами кримінальної справи за № 1715/9424/12 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Постановою про накладення арешту на майно обвинуваченого від 13 квітня 2012 року накладено арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в тому числі і належне йому на праві спільної сумісної власності), де б воно не знаходилось.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 35689349 від 17.04.2012 року встановлено, що накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_5 . Арешт накладено за реєстраційним номером 12401777 Рівненською філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 33013, Рівненська обл. м. Рівне, вул. Кавказька 7 (каб.221). Підставою накладання арешту є постанова про накладення арешту на майно обвинуваченого від 13 квітня 2012 року.

Вироком Рівненського міського суду від 31.10.2013р. ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено йому із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, вказаний вирок вступив в законну силу.

Станом на 10 липня 2015 року кримінальна справа 1715/9424/12 є завершеною, вирок вступив в законну силу, та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.05.2015 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання.

Таким чином, арешт накладено в рамках кримінального провадження відносно чоловіка ОСОБА_5 , а сама кримінальна справа є завершеною.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Відповідно до висновку який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №202/1452/18 зазначено, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі Суханов та Ільченко проти України).

Так, у справах Бакланов проти Росії (рішення від 9 червня 2005 р.), Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7,8,9, 170-174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

скасувати арешт нерухомого майна зареєстрованого 17.04.2012 року за № 12401777 Рівненською філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України на підставі постанови про накладення арешту на майно б/н від 13.04.2012 р. СУ УМВС України в Рівненській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА