Справа № 947/7460/23
Провадження № 1-кс/947/9498/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 29.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчому судді надійшло на розгляд клопотання про накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_4 в чорному чохлі, який було виявлено та вилучено 20.07.2023 року в ході проведення обшуку в адміністративній будівлі ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170.

Слідчий у клопотанні зазначає, що вилучений під час обшуку мобільний телефон може містити у собі інформацію щодо вчинення злочинів, що має ключове значення для доказування в рамках зазначеного кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження вилученого майна він звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 20.07.2023 року ОСОБА_4 , який є старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України за обставин викладених у клопотанні.

Також, 20.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.07.2023 року було проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_5 , а саме: в адміністративній будівлі ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 в чорному чохлі.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вилучений мобільний телефон його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, на переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено причетності такого майна до розслідуваного к/п №0000279 від 29.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України та яким чином зазначене майно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Більш того, до клопотання слідчого про арешт майна, окрім витягу з ЄРДР, повідомлень про підозру, копії ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.07.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку в адміністративній будівлі ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170 та постанови про визнання речовими доказами від 20.07.2023 року, жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на вилучене майно додано не було.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно потрібне органу досудового розслідування для огляду та чому орган досудового розслідування вважає, що при огляді майна буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000279 від 29.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1