Провадження № 1-кс/161/4580/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 01 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Луцьк, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК Україна не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001920 від 29.062023 року -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, яку незаконно зберігаючи при собі, переніс з метою збуту до транспортного засобу сірого кольору, який знаходився по вулиці Домни Гордіюк, місто Луцьк, та 28.06.2023 о 12 год. 16 хв. в ході проведення оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 500 гривень незаконно повторно збув ОСОБА_7 (анкетні дані легендовані) поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/7362-НЗПРАП від 11.07.2023 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 2006 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Також, ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, повторно, незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, яку повторно, незаконно зберігаючи при собі, переніс на територію неподалік будинку АДРЕСА_2 , та 26.08.2023 близько 16 год. 20 хв., в ході проведення оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 1000 гривень незаконно повторно збув ОСОБА_8 (анкетні дані легендовані) zip-пакет із наявною в ньому порошкоподібною речовино, які згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/9822-НЗПРАП від 29.08.2023 містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 3209 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, повторно, незаконно придбав з метою збуту порошкоподібну речовину, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін. В подальшому, ОСОБА_6 , незаконно придбану психотропну речовину переніс до місця свого проживання, а саме приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжував незаконно зберігати з метою збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку, а саме до 16 години 53 хвилини 30 серпня 2023 року.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-23/9952-НЗПРАП від 31.08.2023, надана на дослідження порошкоподібна речовина у полімерному пакеті, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну (у перерахунку на амфетамін- основу) становить 0, 4935 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відомості в ЄРДР за №0001920 від 29.062023 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

27.08.2023 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0002591.

Прокурором у кримінальному провадженні 29.08.2023 вищевказані кримінальні провадження було об`єднано у одне кримінальне провадження за № 0001920.

30.08.2023 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за № 0002626.

Прокурором у кримінальному провадженні 31.08.2023 вищевказані кримінальні провадження було об`єднано у одне кримінальне провадження за № 0001920.

30.08.2023 о 17 год 55 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 .

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом вилучення товару та огляду покупця від 28.06.2023; протоколом за результатами проведення оперативно-розшукового заходу оперативної закупки від 28.062023; протокол за результатом проведення аудіо-, відео контролю за особою від 30.06.2023; висновком експерта № СЕ-19/103-23/7362-НЗПРАП від 11.07.2023, згідно якого надана речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 2006 г.; протоколом вилучення товару та огляду покупця від 26.08.2023; висновком експерта № СЕ-19/103-23/9822-НЗПРАП від 29.08.2023 містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 3209 г.; протоколом затримання від 30.08.2023; протоколом обшуку від 30.08.2023; висновком експерта № СЕ-19/103-23/9822-НЗПРАП від 29.08.2023 містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0, 3209 г.; іншими доказами;

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що на даному етапі досудового розслідування встановлено вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 , зазначених кримінальних правопорушень та в разі визнання його винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що одним з доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є покази свідків про яких стало відомо в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проте на даний момент такі особи не всі встановлені, а тому перебуваючи на свободі підозрюваний матимете можливість незаконно впливати на свідків у провадженні шляхом умовляння, погрози або підкупу надати слідству недостовірні покази, що негативно вплине на результати досудового розслідування. Крім того, в кримінальному проваджені наявна особа під легендованими даними, яку ОСОБА_6 намагатиметься встановити та будучи на свободі впливати на його показання.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що підозрюваний, офіційно не працевлаштований, а тому єдиним джерелом його заробітку є злочинний промисел, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочинною діяльністю займається упродовж тривалого часу, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, що свідчить про сталість злочинної поведінки підозрюваного, та те, що перебуваючи на свободі останній зможе вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України , а саме тим, що: наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких; у разі визнання ОСОБА_6 , винним у кримінальних правопорушенях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна; відсутність постійного місця роботи та джерела прибутку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний, враховуючи санкцію покарання, може переховувався від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також вільно проводячи дозвілля в умовах, не пов`язаних з позбавленням волі, підозрюваний буде мати можливість прямо або опосередковано впливати на особу якій збував психотропну речовину у кримінальному провадженні, а також продовжувати займатись незаконним збутом наркотичних засобів у зв`язку із відсутністю постійного джерела прибутку.

На підставі ч. 3 ст. 182 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 можливо визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має намір та можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому слідчий просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою в розмірі 214720 грн..

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просила обрати її підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування № 0001920 від 29.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

30.08.2023 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 .

31.08.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань, тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто з 01.09.2023 року до 01.11.2023 року включно, окрім часу оголошення на території міста Луцька повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.3 п.1 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці по 01.11.2023 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 вересня 2023 року о 09-15 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1