Провадження № 1-кп/947/992/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000734 від 16.09.2022 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 та ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000734 від 16.09.2022 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 та ч.2 ст.369-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , з підстав викладених у клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.

Обвинувачена та їх захисник заперечували проти вищезазначеного клопотання прокурора та просили суд відмовити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, Суд приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься домашній арешт.

Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачена наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На думку Суду, ризики переховування обвинуваченої від суду та незаконного впливу на та свідків доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачена на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 та ч.2 ст.369-2 КК України.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу обвинуваченою на свідків та інших учасників провадження.

Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні домашньому арешту запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Станом на теперішній час, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що в цьому випадку слід надавати саме таким запобіжним заходам, які в тому числі має виховний вплив та сприятиме відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілим, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 07.09.2023 року, із забороною залишати житло у період часу з 22:00 год., до 05:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисник спорудах (бомбосховищах), на випадок оголошення повітряної тривоги, а також покладені на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-не відлучатися за межі м. Одеса, без дозволу суду;

-носити електронний засіб контролю;

Копію ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , невідкладно направити до відповідного органу Національної поліції України, для виконання.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали суду до 07.09.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .