Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/187/2023 Справа № 641/978/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника-адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 28.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні «старший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.10.2011 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;

-27.11.2012 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 , ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 18.02.2015 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 23 дні;

-01.04.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186,71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.11.2019 р. умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 15 днів,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 23.03.2022 № 10, військовослужбовця за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду «старший бойовий медик 1 стрілецької роти», зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 78-PC, військовослужбовця за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , призначено на посаду «санітарний інструктор медичного пункту».

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший сержант ОСОБА_7 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» зобов?язують старшого сержанта ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, старший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової Присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни: виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, та підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий Режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Однак, старший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в умовах воєнного стану, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової Присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді «старший бойовий медик 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України» (фактично проходив військову службу на посаді «санітарний інструктор медичного пункту військової частини НОМЕР_3 бройних Сил України»), реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 04.08.2022 самовільно залишив місце служби, місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (дислокувалися за адресою: АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 31.01.2023 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, визнав повністю, пояснив, що 04.08.2022 року без дозволу керівництва та без поважної причини покинув місце служби, в подальшому був зупинений на блокпосту, проте добровільно до місця проходження служби не з`явився, оскільки не мав наміру в подальшому проходити службу. У скоєному злочині щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.408 КК України, а саме - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застуванням ст. 69-1 КК України, крім того, суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, разом з тим, обвинувачений має не зняті і не погашені, в установленому законом порядку, судимості за вчинення умисних корисливих злочинів. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.408 КК України є особливо тяжким.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Разом з тим, оскільки суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальну міру покарання, передбачену санкцією частини 4 статті 408 КК України, ст. 69-1 КК України не підлягає застосуванню.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 31.01.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1