ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1429/23 Справа № 175/3712/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000534 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України

Встановила:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня його затримання, тобто з 18 листопада 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - залишено без змін.

Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він будучи раніше судимим за умисні злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період строку погашення судимості, достовірно знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, вчинив аналогічне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 17 жовтня 2022 року приблизно о 18.06 годині він знаходився у торгівельному залі магазину «ATHLETICS» TOB «АТЛЕТІКС», розташованому у ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де на торгівельному прилавку помітив куртку чоловічу зеленого кольору PWRWARM PACKLITE HD 600 DOWN на натуральному пуху, ZIELONY, розміру L, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після цього, у вказані час і місці ОСОБА_9 , діючи в результаті раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв зі стелажу вказану куртку вартістю 6079,20 грн. (без ПДВ), з якою пройшов до примірочної кімнати, де переховав її до сумки, що знаходилась при ньому і, не оплативши вартість куртки, пройшов повз касову зону, де був зупинений працівниками магазину «ATHLETICS».

Таким чином, учинивши всі дії для скоєння крадіжки чужого майна вартістю 6079,20 грн. (без ПДВ), довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 не зміг із причин, що не залежали від його волі.

Розгляд справи проведено в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року виправлено описку у вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року і другий абзац його резолютивної частини постановлено викласти в такій редакції:

Строк покарання обчислювати з дня затримання по ухвалі слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про дозвіл на затримання з метою приводу, тобто з 17 листопада 2022 року.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений просить вирок змінити та застосувати до нього положення ст. 75 КК України, надавши йому можливість захищати свою країну шляхом підписання контракту з ЗСУ.

Посилається на те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, працює на СТО слюсарем з ремонту автомобілів.

- захисник просить вирок змінити за суворістю призначеного обвинуваченому покарання, визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від призначеного покарання з випробуванням на 3 роки та з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 у скоєному щиро розкаюється, активно сприяв, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, розкриттю вказаного злочину, матеріальна шкода злочином не завдана.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити, а вирок - змінити в частині призначення обвинуваченому покарання.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважала вирок щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення та вірно визначив його кваліфікацію за ч.ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, що не оскаржуються стороною захисту.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи захисника, викладені в апеляційних скаргах щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання - необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами про неналежну оцінку судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого та всім обставинам, що пом`якшують його покарання та про необхідність застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Так, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься категорії тяжких злочинів, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, зі слів - працював на СТО.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі - є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Посилання сторони захисту на необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу. Дані, на які посилається сторона захисту, а саме - щире каяття обвинуваченого, було враховано судом при призначенні ОСОБА_7 покарання в сукупності з іншими обставинами по справі.

Доказів на підтвердження апеляційних доводів про те, що обвинувачений працевлаштований на СТО, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення - матеріали провадження на містять та стороною обвинувачення не надано.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційних скарг та зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4