Єдиний унікальний номер: 379/907/23
Провадження № 1-кп/379/78/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, під час підготовчого судового засідання, в залі суду м. Тараща Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002722 від 02.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Білоцерківського району Київської області, громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого охоронцем магазину №287 ТОВ «Фора», військовозобов`язаного, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 року № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

У відповідності до довідки військово-лікарської комісії за № 62/2 від 03.05.2023, по результатам проведеного 03.05.2023 року медичного огляду ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби.

03.05.2023 ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання бойової повістки згідно якої останній мав прибути 04.05.2023 року на 07 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, близько 12 години ОСОБА_5 знаходячись в кабінеті обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ознайомившись з текстом бойової повістки відмовився її отримувати, про що зробив зверху повістки відповідний надпис, засвідчивши це власним підписом.

З метою ухилення від проходження військової служби ОСОБА_5 діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232- XII», ст. 1, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543- XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 року, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України, спрямованим на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, будучи повідомленим про необхідність прибуття 04.05.2023 року на 07 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 для подальшої відправки до пункту призначення - 242 загального військового полігону, у зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, ухилившись таким чином від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

03 липня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, в якій сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участю сторін угоди (ч.2 ст.474 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє та відмовляється від прав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у пред`явленому йому обвинуваченні, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, та призначити узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, який наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, і його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, - суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати - відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 03 липня 2023 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002722.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: довідку військово-лікарської комісії вихідний №62/2 від 03.05.2023 видану на ім`я ОСОБА_5 , в якій зазначено що він придатний до військової служби; картку медичного огляду ОСОБА_5 де військово-лікарською комісією він визнаний як такий що придатний до військової служби; заяву власноручно написану ОСОБА_5 , в якій він зазначає що він відмовляється виконувати Указ Президента України «Про мобілізацію» та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України; бойову повістку на ім`я ОСОБА_5 на якій останній власноручно зазначив, що він відмовляється від отримання повістки та засвідчив це своїм підписом; поіменний список вихідний №3/512 від 03.05.2023 відповідно до якого 04.05.2023 ОСОБА_5 не прибув до 242 загального військового полігону - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1