Справа №127/8763/23
Провадження №1-в/127/161/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Вінницької ВК (№86)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 працевлаштований у промисловій зоні установи фасувальником вугілля, має заохочення, відбув 2/3 строку призначеного покарання, у зв`язку чим, засуджений просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь в режимі відеоконверенцзв`язку, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні представник ДУ «Вінницької ВК (№86)» ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки останній характеризується посередньо, був працевлаштований на виробництві установи з метою звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Тричі звільнявся умовно-достроково від відбування призначеного покарання, проте належних висновків для себе не зробив та продовжив вести антисоціальну поведінку вчиняючи нові кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_4 засуджено вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28.07.2015 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Наявність у засудженого заохочень вказує на те, що ОСОБА_4 лише стає на шлях виправлення, а тому на даний час у задоволенні клопотання слід відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особову справу на засудженого ОСОБА_4 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28.07.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 06.06.2019 року по 13.01.2024 року. Таким чином, станом на 15.05.2022 року ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Разом з тим, із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 попередньо, 5 раз, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжкого злочину. Після останнього звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, продовжив вести антисоціальний спосіб життя. В результаті чого, в 2014 році знову вчинив новий умисний, тяжкий, корисливий злочин, пов`язаний проти власності, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28.07.2015 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підстав ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 28.07.2015 року щодо ОСОБА_4 .

Вищезазначеним вироком суду, ОСОБА_4 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 18.06.2019 року по 16.08.2019 року утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», де за час тримання до дисциплінарної відповідальності притягувався в одному випадку, адміністрацією установи не заохочувався.

До ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 09.04.2022 року із державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)», де за порушення вимог режиму відбування покарання 6 (шість) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався 4 рази.

За період відбування покарання у державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався 3 рази за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

По відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися сумлінно, але потребує додаткового контролю із боку адміністрації установи. Заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, та не завжди робить для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі не приймає.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за який він відбуває призначене покарання, суд, на даний час, не вбачає ознак виправлення засудженого та відповідно і підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, а для засудженого, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя: