Справа № 591/5336/23
Провадження № 1-кс/591/2365/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого четвертого ТУ ДБР м. Полтава ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні №0002212 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що здійснює досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України, та для подальшого проведення експертиз щодо наявності на речах ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 біологічних зразків існує необхідність у відібранні біологічних зразків примусово в порядку ст.ст. 241, 245 КПК України, оскільки підозрюваний відмовився надати їх добровільно.

Слідчий, будучи сповіщеними про час та місце розгляду клопотання, до суду не прибув, надав заяву про проведення судового розгляду без нього.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Захисники заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на ряд рішень Європейського суду з прав людини, Конвенції, ст. 63 Конституції України та ст.ст. 245, 241, 161, 162, 87 КПК України стосовно неприпустимості порушення права на особисте життя ОСОБА_4 , права не свідчити проти себе. Вказували, що клопотання подане до суду передчасно, оскільки матеріали справи не містять відмови ОСОБА_4 надати біологічні зразки. В день затримання стороні захисту була вручена постанови прокурора про отримання біологічних зразків ОСОБА_4 та складено відповідний протокол. Водночас, ОСОБА_4 не відмовлявся здати необхідні зразки та просив, зважаючи на пізній час та втому, перенести дану слідчу дію на наступний день, однак ця заява залишена без вирішення, а слідчим в протоколі вказано про незгоду ОСОБА_4 пройти освідування добровільно, що не відповідає дійсним обставинам. Ані на наступний день ані в подальшому до цього часу до ОСОБА_4 чи до його захисників орган досудового розслідування не звертався про необхідність надання біологічних зразків ОСОБА_4 для проведення експертизи. На даний час ОСОБА_4 також погоджується надати необхідні зразки для проведення експертизи. Також вказували, що в кримінальному провадженні призначена експертиза, на вирішення якої поставлені питання порівняння зразків, які містяться на речах ОСОБА_4 та потерпілої, ці речі вилучені та направлені експерту, в свою чергу експерт будь-яких клопотань про необхідність надання додаткових матеріалів слідчому не направляв.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 4-й СВ ТУ ДБ м.Полтава проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ознаками ч. 3 ст. 152, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156-1 КК України. ОСОБА_4 17.06.2023 вручено повідомлення про підозру за ч.1 ст. 155 КК України, а саме неприродні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинене повнолітньою особою.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу.

У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

З матеріалів справи вбачається, що 28.06.2023 у кримінальному провадженні призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої поставлені питання встановлення наявності генетичних ознак біологічних зразків на речах ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та їх придатність для в становлення ДНК-профілю. При цьому, експерту направлено речі, вилучені у вказаних осіб.

Переконливими є доводи сторони захисту стосовно того, що експерту поставлені до вирішення лише питання наявності на речах певних слідів та від експерта не надходили клопотання про необхідність надання йому додаткових даних чи матеріалів, зокрема, біологічних зразків ОСОБА_4 .

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної необхідності у відібранні у ОСОБА_4 біологічних матеріалів на даний час.

Крім цього, заслуговують на увагу і доводи сторони захисту щодо передчасності поданого клопотання, оскільки матеріали справи не містять доказів відмови підозрюваного від надання біологічних зразків.

Так, дослідивши протокол отримання зразків для проведення експертизи, встановлено, що ОСОБА_4 подав заяву про перенесення освідування на іншу дату через втому та пізній час доби. При цьому, не вбачається, що слідчим чи прокурором дана заява була вирішена та в її задоволенні відмовлено чи слідчу дію перенесено. Таким чином, слідчий суддя вважає, що вказівка в протоколі отримання зразків на те, що ОСОБА_4 не погодився пройти огляд є передчасною.

Відповідно до ст. 241 КПК України у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Таким чином, передумови подання клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, не встановлені та слідчим не доведені.

Аналізуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя уповноважений здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яке здійснюється на засадах, в тому числі, диспозитивності та змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною своєї позиції.

При цьому, під диспозитивністю розуміється правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених кримінальним процесуальним законом, обирати способи здійснення своїх матеріальних і процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту, а також активно впливати на хід і результати кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 159 163, 241, 245 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні №0002212 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156-1 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1