Справа № 215/4731/23
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Балка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, охоронця ТОВ «Тім-Метиз»,маючого на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_8 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 04.07.2023, приблизно об 11:30 годині ОСОБА_3 , який працює на посаді охоронника відділу охорони праці підприємства ТОВ «ТІМ-МЕТИЗ» прийшов на територію вищевказаного підприємства, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Луганська 1А, де також в цей час на території підприємства перебував ОСОБА_8 , який працює на посаді волочильника дроту та який знаходився на своєму робочому місці разом з напарником ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_8 спілкувався з приводу раніше проведеної наради та на різні теми, що пов`язані з роботою.
ОСОБА_3 , у вказаний день приблизно о 11.35 годині, знаходячись на території вищевказаного підприємства, та пройшовши прохідну контрольно-пропускного пункту, направився до цеху з виробничої продукції №1 ТОВ «ТІМ-МЕТИЗ», де побачив ОСОБА_8 , який стояв біля лінії волочіння дроту разом з напарником ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 та в останніх виник словесний конфлікт щодо подання дружиною ОСОБА_8 скарги на ОСОБА_3 до служби у справах дітей з приводу неналежного виховання дітей. В цей час та місці у ОСОБА_3 , виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля лінії волочіння дроту цеху з виробничої продукції №1 ТОВ «ТІМ-МЕТИЗ», що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Луганська, 1А, в присутності свідка ОСОБА_9 умисно, наніс один удар кулаком правої руки потерпілому ОСОБА_8 в область лівої сторони обличчя, а саме під ліве око.
Таким чином, в результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді: синця обличчя, які відповідно до висновку експерта № 1099 від 18.07.2023 за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_8 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за допомогою лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює, не є особою з інвалідністю, за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді штрафу.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850/вісімсот п`ятдесят / гривень на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя