Справа № 638/5519/23
Провадження № 1-кп/638/1372/23
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника перекладача -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -Ліра Лопес ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 12 квітня 2022 року, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Чилі та Федеративної Республіки Сполучені Штати Америки, уродженця м. Лос-Анжелес штату Каліфорнія Сполучених Штатів Америки, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, який має двох дітей, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З 07 червня 2023 року в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 12 квітня 2022 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

02 серпня 2023 року в судовому засіданні прокурором подано клопотання про звернення застави в дохід держави в сумі 402 600,00 грн. та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, тобто у виготовленні та поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України та у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, тобто у виготовленні та поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішньогромадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинених повторно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2023 року із визначенням суми застави в розмірі 402 600, 00 грн., покладено строком на два місяці обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контрою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк до 24 серпня 2023 року, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року, переглянутої Харківським апеляційним судом, а саме в розмірі 402 600,00 грн. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контрою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон або інші документи, які надають право виїзду за кордон.

Обвинуваченим внесено заставу, у зв`язку з чим 06 липня 2023 року його було звільнено з-під варти.

При застосуванні запобіжного заходу обвинуваченому роз`яснено, що в разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду, відлучиться з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду, застава звертається в дохід держави.

Відповідно до інформації Управління Служби безпеки України в Харківській області Ліра Лопес Гонсало Анхель Кінтіліо на мотоциклі марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 , самовільно направився до державного кордону України з Угорщиною. Перебуваючи на території Закарпатської області в період з 31 липня 2023 року по 01 серпня 2023 року ОСОБА_7 здійснив невдалу спробу перетину державного кордону на КПП «Чоп» (Тиса).

Враховуючи наявність ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується або знищення доказів, які мають істотне значення, реальної можливості вільної зміни свого місця перебування, а також той факт, що застосований попередньо запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 402 600,00 грн. не в змозі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків щодо прибуття за викликом до слідчого, прокурора або суду, застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Отже існують обґрунтовані підстави для звернення в дохід держави застави, внесеної обвинуваченим та для обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити. Під час розгляду клопотання надав додаткові пояснення щодо змісту та значення, долучених до клопотання документів. Зазначив, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений надав пояснення, відповідно до яких він підтвердив факт порушення покладеного на нього обов`язку не покидати м. Харків без відповідного дозволу суду. Зазначив, що самовільно направився до державного кордону України. Перебуваючи на території Закарпатської області в період з 31 липня 2023 року по 01 серпня 2023 року здійснив невдалу спробу перетину державного кордону на КПП «Чоп». Порушення ним обов`язків обґрунтовано тим, що під час перебування в слідчому ізоляторі раніше невідомі йому особи здійснювали відносно нього насильницькі дії, вимагали від нього перерахування грошової суми в розмірі 70000,00 доларів США на надані розрахункові рахунки. Обвинувачений побоювався за своє життя, зважаючи на що перерахував цю грошову суму на наданий йому банківський рахунок. Проте, дані грошові кошти з технічних причин не були перераховані, тобто операція по перерахунку коштів не була завершена фінансовою установою. Зважаючи на зазначене, після звільнення з-під варти обвинувачений злякався за своє життя та прийняв рішення покинути межі м. Харкова. Також порушення покладених обов`язків обвинувачений обґрунтував наявністю вини головуючого судді, яка на виконання ухвали не відібрала у нього документи, які дають право для виїзду за кордон, та не забезпечила встановлення електронних засобів контролю. Зважаючи на бездіяльність головуючого судді, обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки. Така бездіяльність суду спонукала його до порушення обов`язків, він вирішив, що суд бажає щоб обвинувачений покинув країну. Також зазначив, що фактично його було затримано співробітниками СБУ 02 серпня 2023 року.

На уточнююче запитання суду обвинувачений зазначив, що грошові кошти, внесені в якості застави є його особистими коштами. Він не повідомляв правоохоронні органи, суд, свого захисника та адміністрацію слідчого ізолятору про вчинені відносно нього протиправні насильницькі дії, оскільки вважає, що до їх вчинення причетні працівники СБУ, а суд в країні є корумпованим органом. Також обвинувачений підтвердив, що 02 год. 00 хв. 02 серпня 2023 року перебував в с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області.

Захисник посилався на відсутність правових підстав для обрання запобіжного заходу, зважаючи на неправильну кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення, незаконне затримання обвинуваченого без належних правових підстав, до постановлення судом ухвали про надання дозволу на затримання, незаконність проведення оперативних дій співробітниками СБУ. Прокурор не надав доказів на підтвердження тих обставин, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого в змозі лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 червня 2023 року із визначенням суми застави в розмірі 402 600, 00 грн., покладено строком на два місяці обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контрою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 травня 2023 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк до 24 серпня 2023 року, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року, переглянутої Харківським апеляційним судом, а саме в розмірі 402 600,00 грн. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контрою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон або інші документи, які надають право виїзду за кордон.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 02 серпня 2023 року на 11 год. 30 хв.

Зміст обох судових ухвал від 26 червня 2023 року судом було проголошено в судовому засіданні, під час проголошення обвинувачений був присутній в судовому засіданні, переклад змісту ухвал йому було здійснено перекладачем.

Зважаючи на зазначене, обвинувачений був достеменно обізнаний про покладені на нього обов`язки у разі внесення ним застави та належним чином повідомлений про дату судового засідання, призначеного на 02 серпня 2023 року об 11 год. 30 хв.

В судове засідання, призначене на 02 серпня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких доказів на підтвердження поважності причини неявки до суду не надав. Не звертався до суду, прокурора або слідчого з заявою про надання йому дозволу відлучитися з м. Харкова.

Відповідно до листа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 07 липня 2023 року № 12/12-7969/Бо Ліра Лопес Гонсало Анхель Кінтіліо 06 липня 2023 року було звільнено по сплаті застави в розмірі 402600,00 грн.

Згідно до листа Управління Служби безпеки України в Харківській області від 01 серпня 2023 року № 70/1-7786 щодо порушення умов запобіжного заходу, Ліра Лопес Гонсало Анхель Кінтіліо на мотоциклі марки BMW, номерний знак НОМЕР_1 , самовільно направився до державного кордону України з Угорщиною. Перебуваючи на території Закарпатської області в період з 31 липня 2023 року по 01 серпня 2023 року вищевказана особа здійснила невдалу спробу перетину державного кордону на КПП «Чоп» (Тиса).

03 серпня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_7 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатом виконання співробітниками УСБУ в Харківській області ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого фактично затримано 04 серпня 2023 року, про що складено протокол затримання особи, зі змісту якого вбачається, що обвинуваченого фактично затримано 04 серпня 2023 року о 12 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 9-Д.

Суд критично ставиться до доводів обвинуваченого та захисника щодо фактичного затримання обвинуваченого 02 серпня 2023 року без ухвали суду, оскільки дані доводи не підтвердження будь-якими доказами.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого фактично затримано 04 серпня 2023 року о 12 год. 00 хв.

Під час розгляду даного клопотання судом не було встановлено поважність причин неприбуття обвинуваченого в судове засідання, призначене на 02 серпня 2023 року та поважність причин порушення покладених на нього обов`язків щодо заборони відлучатися з м. Харкова без дозволу суду, прокурора або слідчого.

Підтвердження обвинуваченим факту його перебування о 02 год. 00 хв. 02 серпня 2023 року в с. Неліпино Свалявського району Закарпатської області, коли з його слів до нього завітали працівники правоохоронних органів, також свідчить про відсутність наміру у обвинуваченого прибути в судове засідання, призначене на 02 серпня 2023 року, зважаючи на віддаленість місця перебування обвинуваченого від м. Харкова.

Згідно із положеннями п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Перелік поважних причин неприбуття особи на виклик міститься в положеннях ч. 1 ст. 138 КПК України.

Так, відповідно до п. 3, 5 ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Разом з цим, слід зазначити, що поважною слід вважати лише ту причину неприбуття особи на виклик, яка об`єктивно робить неможливим прибуття за викликом, тобто слід довести, що дана обставина призвела до унеможливлення виконання обвинуваченим обов`язку.

Водночас, сторона захисту доказів, які б належним чином підтверджувати наявність передбачених законом обставин не надала.

Суд критично оцінює надані обвинуваченим пояснення щодо існування ризику позбавлення його будь-якими особами життя, вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Дані доводи обвинуваченого не підтверджені будь-якими фактичними даними, він не звертався до суду або правоохоронних органів в установленому законом порядку з відповідними заявами.

Суд роз`яснює обвинуваченому та захиснику, що вони не позбавлені права звернутися у встановленому законом порядку з відповідними скаргами та заявами на дій працівників правоохоронних органів тощо до уповноважених органів.

Також, обвинувачений та захисник не позбавлені можливості звернутися до суду з письмовою заявою щодо захисту прав людини, яка буде розглянута судом в порядку ст. 206 КПК України.

Жодних поважних причин, як підставу, що унеможливлює прибуття обвинуваченого в призначене на 02 серпня 2023 року судове засідання, не надано. Крім того, не надано жодних доказів звернення обвинуваченого до суду або прокурора з клопотанням про надання дозволу на здійснення виїзду за межі м. Харкова.

Отже, під час розгляду клопотання сторона захисту не надала доказів існування причин неприбуття обвинуваченого в судове засідання, які в розумінні ст. 138 КПК України є поважними, тому суд дійшов висновку про порушення обвинуваченим процесуального обов`язку, передбаченого ч.7 ст. 42 КПК України, а саме - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи, наведені у клопотанні прокурора щодо наявності підстав для звернення внесеної обвинуваченим застави в дохід держави у розмірі 402 600,00 грн. та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків (ч. 1 ст. 131, ч. 1 ст. 177 КПК України).

Метою вищевказаної норми (ч. 8 ст. 182 КПК України) є запобігання порушенню обвинуваченим покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення.

Хоча положення ч. 8 ст. 182 КПК України не передбачають необхідності встановлювати виправданість відповідного ступеня втручання у права і свободи особи у зв`язку із зверненням застави у дохід держави, однак, при вирішенні питання про звернення застави у дохід держави суд керується положення п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, який вказує на необхідність дотримання вимоги пропорційного втручання щодо будь-якого випадку застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд враховує, що звернення застави в дохід держави передбачене Кримінальним процесуальним кодексом України, можливість та підстави застосування такого заходу кримінально-процесуальної відповідальності були чіткими, зрозумілими, визначений положеннями Кримінального процесуального кодексу України обов`язок прибути за викликом до суду та не відлучатися з міста без дозволу суду, прокурора, слідчого, обвинувачений не виконав без поважних причин, у зв`язку з чим суд вважає, що звернення застави у повному обсязі є співмірним втручанням у право власності обвинуваченого із потребами судового розгляду.

Одночасно із необхідністю постановлення рішення про звернення застави в дохід держави, прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ст. 193 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання суд керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження можливої причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею на стадії досудового розслідування та судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали слідчого судді було встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Суд, під час розгляду даного клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій обвинуваченого, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин, тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Водночас суд зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, суд на підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність обвинувачений до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому вже висунуто обвинувачення, яке суд зобов`язаний розглянути, застосовуючи, зокрема, такі засади кримінального провадження як: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та диспозитивність, суд вважає, що на цій стадії суд не вправі ухвалювати рішення, пов`язані зі встановленням доведеності (недоведеності) висунутого проти обвинуваченого обвинувачення, адже такі питання вирішуються лише у вироку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому прокурор послався на існування ризиків того, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

При визначенні імовірності переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одн із яких відноситься до тяжких злочинів.

Водночас, суд враховує, що обвинувачений має паспорт громадянина США та паспорт громадянина Республіки Чилі , що розширює можливості особи переховуватись за кордоном, у різних країнах світу з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ліра ОСОБА_8 одружений, проте перебуває в процесі розлучення, має двох малолітніх дітей 2014 та 2015 років, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, інвалідностей не має, будь-якого рухомого та нерухомого майна на території України не має, проживає в м. Харкові в квартирі, яка належить йому на праві користування, в Україні проживає з 2017 року, діти є громадянами України, проживають разом з матір`ю в м. Ужгород.

Як встановлено під час розгляду клопотання обвинувачений самовільно направився до державного кордону України з Угорщиною. Перебуваючи на території Закарпатської області в період з 31 липня 2023 року по 01 серпня 2023 року обвинувачений здійснив невдалу спробу перетину державного кордону на КПП «Чоп» (Тиса).

Наявність у обвинуваченого двох громадянств інших держав, відсутність на території України нерухомого майна, відсутність офіційного джерела заробітку, перебування в процесі розлучення з дружиною свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків обвинуваченого із місцем проживання в Україні.

Здійснення обвинуваченим невдалих спроб перетину кордону свідчить про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та органів досудового розслідування.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду.

Не виключена ймовірність того, що обвинувачений, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, не будучи позбавлений можливості вільно пересуватися та не будучи фізично обмежений, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження прокурора у клопотанні щодо існування зазначених вище ризиків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, доведення наявності обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ст. 177 КПК України, суд вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси обвинуваченого з метою забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, зважаючи на недієвість застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.

За результатом досліджених в сукупності матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку, що запобіжних захід у вигляді застави не здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків.

Зважаючи на усі обставини цього кримінального провадження, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не дотримання обвинуваченим умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу, здіснення спроб перетнути кордон та покинути країну, суд дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого без визначення застави належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 177, 193, 196, 281, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 402 600,00 грн. (чотириста дві тисячі шістсот гривень нуль копійок), внесену обвинуваченим на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року, переглянутої Харківським апеляційним судом по справі № 953/2692/23.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02 жовтня 2023 року без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з дня його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1