Справа № 643/5857/23
Провадження № 1-кс/643/824/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002210 від 25.06.2023,-

в с т а н о в и в:

З наданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №002210 від 25.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудове розслідува ння розпочато за заявою ОСОБА_4 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 25.06.2023 близько о 13:20 год. знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 13-А відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 5100 гривень, які належали потерпілому.

За підозрою у скоєнні даного злочину 25.06.2023 о 14:10 год. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідному протоколі вказано підставу затримання «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

В ході особистого обшуку у затриманого було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 2800 гривень (8 купюр номіналом по 200 гривень, 12 купюр номіналом по 100 гривень).

Наступного дня о 13:25 год., ОСОБА_5 , у присутності захисника, належним чином повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи дане клопотання сторона обвинувачення вказує, що наразі є достатні підстави вважати, що виявлені в ході обшуку ОСОБА_5 грошові кошти належать потерпілому ОСОБА_4 . Вилучені грошові купюри мають суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження, та будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, тому з метою їх збереження, позбавлення можливості знищення або переховування, виникла необхідність арештувати це майно.

У судове засідання прокурор не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином.

Прокурор, потерпілий, підозрюваний та його захисник у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду клопотання повідомлялась належним чином.

Підстав для визнання явки заінтересованих осіб обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, проведення особистого обшуку та вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 70 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 25.06.2023 під час затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 2800 гривень (8 купюр номіналом по 200 гривень, 12 купюр номіналом по 100 гривень).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1