Номер провадження: 11-сс/813/1441/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000155, внесеного до ЄРДР 01.02.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 373 ( триста сімдесяти трьох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 001 132(один мільйон одну тисячу сто тридцять дві ) гривні.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, з урахуванням характеру інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення (організація незаконного перетину державного кордону чоловіків, яким заборонений виїзд за межі країни після початку 24.02.2022 року військової агресії російської федерації, за матеріальну допомогу), а також те, що ОСОБА_8 повідомлено підозрам у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, в рамках іншого кримінального провадження, на думку слідчого судді, розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, захисник стверджує, що:

- ОСОБА_8 не заперечує щодо обставин підозри, однак заперечує кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- сторона обвинувачення не довела існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при застосуванні запобіжного заходу;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки у місці його проживання, а саме: має на утриманні хвору матір; позитивно характеризується за місцем мешкання; позитивно характеризується за попередніми місцями роботи; раніше не судимий; має постійне місце проживання, та прописаний у місті Одеса;

- чинним процесуальним законодавством не передбачено застосування до особи одночасно двох однакових запобіжних заходів. Звертає увагу, ОСОБА_8 був затриманий у приміщенні СУ ГУНП в Одеській області, куди він прийшов за викликом слідчого добровільно, та в рамках іншого кримінального провадження йому вже обрано запобіжний захід, який діє на даний час, який в свою чергу ОСОБА_8 не порушував та з`являвся добровільно за кожним викликом слідчого;

- враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину розмір застави не може перевищувати 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави, передбачений для тяжких злочинів.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ;ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.

Відповідно до клопотання у провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001098, внесеного до ЄРДР 07.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що після початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації, у ОСОБА_8 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів виник прямий умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі ;«Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.02.2023, в ході якого свідок зазначив як дізнався про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.03.2023, в ході якого свідок розповів про зустрічі з особою на ім`я ОСОБА_11 , на яких були обговорені деталі організації його незаконного переправлення через державний кордон України та вартість надання вказаних послуг; протоколом огляду предмету від 29.03.2023 мобільного телефону свідка ОСОБА_10 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06.2023, в ході якого свідок розповів про чергову зустріч з особою на ім`я ОСОБА_11 , на якій останній запросив свідка до себе додому, де відбулась передача грошових коштів та копій документів свідка, які необхідні для організації його незаконного переправлення через державний кордон України та вартість надання вказаних послуг; протоколом огляду предмету від 09.06.2023 мобільного телефону свідка ОСОБА_10 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_8 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 12.04.2023, відповідно до якого ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 4,5 тис. доларів США, які виділені з кошторису спеціального призначення, для використання їх при передачі особі, причетній до вчинення зазначеного злочину за організацію незаконного перетину державного кордону останнім; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06.04.2023 (аудіо-, відеоконтролю за особою), яким зафіксовано діалоги та зустрічі свідка ОСОБА_10 з ОСОБА_8 від 01.03.2023 під час обговорення деталей організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України, а також роз`яснення останнім процедури підготовки відповідних документів; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.04.2023 (аудіо-, відеоконтролю за особою), яким зафіксовано діалоги та зустрічі свідка ОСОБА_10 з ОСОБА_8 від 12.04.2023 під час обговорення деталей організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України, а також передача ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 4,5 тис. доларів США, які виділені з кошторису спеціального призначення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.08.2023, в ході якого свідок розповів про спілкування з особою на ім`я ОСОБА_11 , вже після передачі грошових коштів з приводу підготовки документів для організації його незаконного переправлення через державний кордон України; протоколом огляду предмету від 07.08.2023 мобільного телефону свідка ОСОБА_10 , яким зафіксовано листування з приводу організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України між свідком та ОСОБА_8 , а також збережено відеозаписи, зроблені свідком в ході спілкування з ОСОБА_8 у мобільному месенджері «Signal»; протоколом огляду документу від 07.08.2023, яким оглянуто відеозаписи, зроблені свідком в ході спілкування з ОСОБА_8 у мобільному месенджері «Signal», на яких відображений запис голосових повідомлень ОСОБА_8 надісланих свідку, з приводу строків виготовлення документів для організації його незаконного переправлення через державний кордон України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які обумовлені наступним:

- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 року з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тому, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування;

- підозрюваний не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, натомість кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється вчинив з корисливих мотивів, що свідчить про можливість вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Водночас, апеляційний суд констатує, що всі інші ризики, які були заявлені органом досудового розслідування у клопотанні є голослівними та матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не було доведено обставину, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує те, що він є громадянином України; раніше не судимий; має на утриманні хвору матір; позитивно характеризується за місцем мешкання; позитивно характеризується за попередніми місцями роботи; має постійне місце проживання.

Також, апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги сторони захисту та вважає їх частково обґрунтованими, оскільки під час розгляду клопотання сторона обвинувачення не довела наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в рамках іншого кримінального провадження до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який ним виконується.

Тому, враховуючи наведене, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування, зокрема можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення існують, але застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є надмірно суворим, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам.

Згідно положень ч. 1ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Також слід зазначити про те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії" зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1 (с) Конвенції.

З огляду на вище викладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Разом з тим, оскільки підозрюваний на час розгляду апеляційної скарги перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», колегія суддів вважає за можливе зобов`язати ОСОБА_8 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000155, внесеного до ЄРДР 01.02.2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000155, внесеного до ЄРДР 01.02.2023 року.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 11.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання, визначеного цією ухвалою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали про застосування запобіжного захід у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на СУ ГУНП в Одеській області, а контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у даному провадженні.

Звільнити з під варти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду становить до 11.10.2023 року.

Копію ухвали в частині звільнення обвинуваченого з під варти, направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3