Справа № 462/345/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000958 від 06.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації на території України з 05:30 год. 24.02.2022 року введено воєнний стан, який продовжується з 05.30 год. 23.08.2022 строком на 90 діб на підставі Указу Президента №573 від 12 серпня 2022 року.

29.10.2022, близько 10:40 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Мундяк, 8, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав банку ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона ж/б», 100 г. в кількості 1 штука, сховавши в праву кишеню штанів чорного кольору, у які був одягнутий, та пройшов повз лінію кас не оплативши вищевказаний товар, чим заподіяв ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», матеріальної шкоди на загальну суму 275 гривень 00 копійок, без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Також ОСОБА_4 30.10.2022, близько 19:48 години, перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів вул.Мундяк, 8, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав банку ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона ж/б», 100 г. в кількості 1 штука, сховавши в праву кишеню пальто чорного кольору, у яке був одягнутий, та пройшов повз лінію кас, не оплативши вищевказаний товар, чим заподіяв ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 275 гривень 00 копійок, без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 02.11.2022, близько 13:35 години, перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою м.Львів вул.Широка, 96а, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав банку ікри «Шаланда Лососева Зерниста Червона ж/б», 100 г. в кількості 1 штука, сховавши в ліву кишеню штанів чорного кольору, у які був одягнутий, та пройшов повз лінію кас не оплативши вищевказаний товар, чим заподіяв ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 275 гривень 00 копійок, без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що не знав про такі наслідки своїх дій. Кається у вчиненому. Вважає, що таке більше не повториться, він може виправитися та просить у зв`язку з цим не призначати йому покарання пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 825 грн., яка, згідно поданої до суду заяви представника потерпілого, відшкодована обвинуваченим у повному обсязі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки та обставини вчинення, суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері та в медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, його відношення до вчиненого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування завданих збитків, та те, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, що є підтвердженням істотного зниження суспільної небезпеки обвинуваченого та наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення.

Суд вважає, що з урахуванням зазначених обставин, у відповідності до вимог ст. 69 КК України, покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 31.03.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання та встановлено іспитовий строк на 1 рік із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Відтак, при призначенні покарання, слід врахувати вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Разом з тим, суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, факт добровільного повного відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначене за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2023 року, остаточно обрати ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази:

-компакт диски «DVD-R», на яких знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1