печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000161,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 07.02.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, яка її подала вказує, що в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області перебували матеріали кримінального провадження №0000069 від 09.04.2022 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України в рамках якого жодній особі не було оголошено про підозру. 07.02.2023 року органом досудового розслідування до ЄРДР було внесено нові відомості за №0000148 про вчинення громадянкою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, яке того ж дня постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0000069 від 09.04.2022 року. Підставою такого об`єднання, відповідно до постанови прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 07.02.2023 року стало те. що до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 4 ст. 425 КК України причетна одна і та ж особа, а саме підозрювана ОСОБА_8 , яка не фігурувала і не фігурує в матеріалах об`єднаного кримінального провадження. Того ж дня (07.02.2023 року) слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 оголосив про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. 16.02.2023 року з матеріалів кримінального провадження № 0000069 від 09.04.2022 року були виділені матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_10 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, яким присвоєно №0000069 від 09.04.2022 року та визначено підслідність такого кримінального провадження за ТУ ДБР розташованого в м. Києві та таке кримінальне провадження передано за підслідністю до зазначеного правоохоронного органу. Підозра оголошена ОСОБА_10 є «необґрунтованою», оскільки наведені стороною обвинувачення факти та інформація не можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити порушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). У судовому захисник та підозрювана вимоги визначені у скарзі підтримали, просили задовольнити. Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, вказали на обгрунтуваність підозри та надали письмові заперечення. Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, дійшов до наступних висновків. Слідчими слідчого управління Головного управління СБ України, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , як військова службова особа, перебуваючи на посаді начальника відділення договірної роботи військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням закупівель (забезпечення погодження якісних, кількісних і технічних вимог, моніторинг цінових пропозицій, визначення очікуваної вартості товарів чи послуг, включених до тендерної документації за відповідними процедурами закупівель та проектів договорів, підготовлених за результатами проведених процедур закупівель, відкриті торги, переговорну процедуру, торги з обмеженою участю, конкурентний діалог), тобто військовою службовою особою, не вжила належних заходів для проведення попередніх ринкових консультацій з метою аналізу ринку, чим вчинила недбале ставлення військової службової особи до служби, внаслідок чого військовою частиною НОМЕР_1 закуплено у ФОП « ОСОБА_11 » комп`ютерне обладнання за завищеними цінами за договором № 34 від 09.05.2022р. та за договором № 65 від 18.08.2022р., внаслідок чого військова частина НОМЕР_1 втратила активів (збитків) 17 864 096,15 грн., що призвело до тяжких наслідків в умовах воєнного стану. 07.02.2023 р. підозрювану ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 425 КК України у недбалому ставленні до служби, що спричинило тяжкі наслідки, в умовах воєнного стану. Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст. Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення. Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України. Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення. Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена. Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення. Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, вбачає, що посилання сторони захисту на необґрунтованості пред`явленої підозри, яка не відповідає зібраним в ході досудового розслідування матеріалам, є безпідставними, оскільки порядок повідомлення про підозру дотримано, а зміст її відповідає положенням ст. 277 КПК України. Разом з тим, доводи сторони захисту, щодо обґрунтованості підстав для скасування повідомлення про підозру, не можуть лягти в основу підстав необґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки доказів на підтвердження таких обставин немає. За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, у зв`язку з чим у задоволені скарги слід відмовити. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000161 - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали буде проголошений 28.04.2023 о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1