Єдиний унікальний номер 205/8126/23
1-кс/205/1034/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8126/23
Номер провадження 1-кс/205/1034/23
УХВАЛА

іменем України

09 серпня 2023 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002552 від 09.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002552 від 09.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначила, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0002552 від 09.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.03.1995 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на атестованих посадах молодшого начальницького складу Маріупольського МВ УДСО при ГУМВС України в Донецькій області, з 07.11.2015 до 11.10.2016 року проходив службу в Національній поліції України, остання займана посада молодший інспектор Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області, з 18.10.2016 працював вільнонайманим працівником Маріупольського МВПО на посаді охоронника 3 розряду взводу № 2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області.

24.02.2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжено, востаннє з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

У зв?язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, у кінці березня 2022 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) захоплено м. Маріуполь Донецької області, у зв?язку із чим указом так званого голови ДНР, 31.03.2022 року створено адміністрацію міста Маріуполя та 06.04.2022 року призначено її голову.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація Російською Федерацією території України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Згідно з п. 6 ст. 11 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація російської федерації сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Згідно з п. 7 ст. 11 вказаного закону: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Після тимчасової окупації території Маріупольського району, у т.ч. безпосередньо м. Маріуполя, представниками незаконного збройного формування «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на окупованих територіях створили у складі так званого «МВД ДНР» територіальні підрозділи поліції, серед яких в т.ч. «Мариупольский городской отдел государственной службы вневедомственной охраны УГСВО МВД ДНР», який розташувався за адресою: м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 84.

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи громадянином України та охоронником 3 розряду взводу № 2 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, не виконав наказу керівництва Маріупольського МВПО від 24.03.2022 № 1 «Про організацію службової і господарської діяльності підрозділів Маріупольського МВПО» та відповідно не прибув до місця збору особового складу - АДРЕСА_1 (на базі Управління поліції охорони в Дніпропетровській області) або безпосередньо до тимчасового місця дислокації та перебування керівного і командного складу Маріупольського МВПО адміністративної будівлі № 11 по вул. Мандрика в м. Покровськ, Донецької області, залишився на тимчасово окупованих територіях та до виконання службових обов`язків не приступив, внаслідок чого 01.04.2022 року з останнім призупинено трудові відносини. 15.04.2023 ОСОБА_6 звільнений за п. 6 ст. 41 КЗпП України на підставі наказу № 29 о/с від 14.04.2023.

При цьому, приблизно на початку червня 2022 року, але не пізніше 06.08.2022 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), перебуваючи на території міста Маріуполя, Донецької області, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі - так званому «Мариупольском городском отделе государственной службы вневедомственной охраны УГСВО МВД ДНР», створеному на тимчасово окупованій території України, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з невстановленими під час досудового розслідування представниками окупаційної адміністрації російської федерації та представниками самопроголошеного утворення «ДНР», та отримавши від них пропозицію про зайняття посади у вищевказаному незаконному правоохоронному органі влади, в порушення вимог Конституції України та Законів України, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, добровільно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та надавши добровільну згоду на виконання функцій працівника у незаконно створеному на тимчасово окупованій території України правоохоронному органі, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, зі своїх особистих мотивів та бажання працювати у незаконному правоохоронному органі, погоджуючись на пропозицію невстановлених під час слідства представників держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань самопроголошеного утворення «ДНР» у невстановлений час, але не пізніше 06.08.2022 року, перебуваючи поряд із пам`ятником визволителям Донбасу, розташованого на проспекті Нахімова, у місті Маріуполь, Донецької області, ОСОБА_6 , діючи умисно, після свого призначення на відповідну посаду, склав присягу працівника «органов внутренних дел Донецкой Народной Республики» і приступив до виконання покладених на нього представниками окупаційної адміністрації російської федерації та так званої «ДНР» обов`язків, чим добровільно зайняв посаду у незаконно створеному правоохоронному органі - «Мариупольского городского отдела государственной службы вневедомственной охраны УГСВО МВД ДНР».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити письмове повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 148 від 25.07.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістку про виклик підозрюваного на 31.7.2023 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 01.08.2023 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 02.08.2023 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянин України ОСОБА_6 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

25 липня 2023 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику підозрюваного - ОСОБА_4 .

Таким чином 25.07.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває та переховується на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- відповідями оперативних співробітників на виконання доручення слідчого;

- загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, в тому числі протоколом огляду відеозапису на якому присутній ОСОБА_6 та перебуває у м. Маріуполі, який дає зробити відповідний висновок, що останній перебуває та переховується на тимчасово окупованій території України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, переховується від слідства, наявні ризики продовження вчинення ним кримінального правопорушення, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з огляду на таке.

У ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0002552 від 09.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено у зв`язку з добровільним зайняттям громадянином України ОСОБА_6 посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

25.07.2023 року ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, підозру вручено захиснику ОСОБА_4 та розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заявленого клопотання вбачається, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та постановою старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 від 07.08.2023 року оголошений в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Таким чином, у слідчого судді наявні всі підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Виходячи із наявних та наданих доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт покарання, вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду;

- можливість продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, у даному випадку розмір застави слідчий суддею не визначається.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002552 від 09.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного 09.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002552.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Остапенко

районного суду Дніпропетровська