Справа № 589/3640/20
Провадження № 1-кп/589/124/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області, громадянина України, учня 9 класу Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 близько 01:50 год. малолітній ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на вулиці Садовий бульвар в м. Шостка Сумської області, вирішив вчинити крадіжку майна з морозильної камери поряд з торгівельним кіоском «Чебурашка», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, малолітній ОСОБА_6 разом з малолітнім ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_12 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, користуючись відсутністю власників кіоска та сторонніх осіб, за допомогою раніше заготовленого рожкового ключа відчинили металеві двері морозильної камери, після чого палицею розбили скло вітрини морозильної камери та викрали належне ОСОБА_13 майно, а саме:

- питну воду торгівельної марки «Каприз» - «Сітро», об`ємом пляшки 0,5 л, в кількості 16 штук, на заявлену суму по 4,69 грн за одну, на загальну суму 79,36 грн;

- питну мінеральну воду торгівельної марки «Природнє джерело», об`ємом пляшки 0,5 лі, в кількості 24 штук, вартістю 7,50 грн за одну, на загальну суму 180 грн;

- питну воду торгівельної марки «Швепс» - «Мохіто», об`ємом пляшки 0,33 л, в кількості 8 штук, вартістю 11,40 грн за пляшку, на загальну суму 91,20 грн;

- питну воду торгівельної марки «Фанта» - смак «Апельсин» в бляшаних банках, об`ємом 0,33 л, в кількості 11 штук, вартістю 8,73 грн за банку, на загальну суму 96,03 грн;

- питну воду торгівельної марки «Спрайт», в бляшаних банках, об`ємом 0,33 л, в кількості 11 штук, вартістю 9,10 грн за банку, на загальну суму 100,10 грн;

- питну воду торгівельної марки «Кока-кола», в бляшаних банках, об`ємом 0,33 л, в кількості 10 штук, вартістю 11,27 грн за банку, на загальну суму 112,70 грн;

- питну воду торгівельної марки «Швепс» - смак «Грейпфрут», в бляшаних банках, об`ємом 0,33 л, в кількості 12 штук, вартістю 13,67 грн за банку, на загальну суму 164,04 грн;

- сік торгівельної марки «Rich», в картонних коробках об`ємом 1 л, в кількості 12 штук, вартістю 27,99 грн за один, на загальну суму 335,88 грн;

- питну воду торгівельної марки «Швепс» - смак «Грейпфрут», в пластикових пляшках об`ємом 1 л, в кількості 3 штук, вартістю 21,47 грн за одну, на загальну суму 64,41 грн;

- питну воду торгівельної марки «Швепс» - смак «Мохіто», в пластикових пляшках об`ємом 1 л, в кількості 3 штук, вартістю 22,70 грн за одну, на загальну суму 68,10 грн;

- сік торгівельної марки «Літо» - смаку «Виноград-гранат», матеріальної цінності для потерпілого не представляє, чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1291,82 грн.

Після цього, малолітній ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_12 та малолітнім ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно все було так, як зазначено в клопотанні. Також сказав, що розкаюється у своєму вчинку, просить суворо не карати.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_8 пояснила, що син не зацікавлений у навчанні та їй не вдається на це вплинути. Разом з тим, він допомагає їй вдома., і в іншому слухається. За словами законного представника, її брат (дядько ОСОБА_6 ), має вплив на хлопця.

Представник ювенальної превенції зазначила, що ОСОБА_6 наразі перебуває на обліку та з ним регулярно проводяться бесіди.

Аналогічні пояснення надала також представник служби у справах дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою захисника, законного представника та малолітнього ОСОБА_6 судом визнано недоцільним подальше дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Згідно зі ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За положеннями ч. 2 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, підлягають особи, які його вчинили у віці від 14 до 16 років.

У відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження,

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг 15-річного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 3-х років.

Відповідно положень ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч. 2 ст. 105 КК України.

Відповідно до ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно - небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Положення ст. 103 КК України вимагають, щоб суд при призначенні покарання неповнолітньому, крім обставин, передбачених в статтях 65-67 цього Кодексу врахував умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до п. 18. постанови Пленуму ВСУ № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», під час досудового слідства та розгляду в суді справи про застосування примусових заходів виховного характеру крім обставин, зазначених у ст. 64 КПК ( 1001-05 ), необхідно повно й усебічно

з`ясувати:

1) дані про особу неповнолітнього - вік (число, місяць, рік народження, які мають бути підтверджені долученими до справи копіями свідоцтва чи актового запису про народження), інші біографічні дані; вікові і психологічні особливості (темперамент, рівень загального розвитку, інтереси, ціннісні орієнтації та ін.); стан здоров`я; соціальну (суспільну) характеристику (взаємовідносини в сім`ї та колективі, ставлення до праці, навчання, участь у суспільному житті тощо).

2) ставлення неповнолітнього до наслідків діяння, яке він учинив;

3) дані про батьків неповнолітнього (наявність у них судимостей, позбавлення їх батьківських прав, їхній спосіб життя, здатність забезпечити виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою);

4) обставини, що негативно впливали на виховання неповнолітнього;

5) наявність дорослих підбурювачів та інших осіб, які втягнули неповнолітнього у злочинну діяльність.

Згідно даних медичного обстеження малолітній ОСОБА_6 здоровий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

За місцем навчання ОСОБА_6 характеризується як учень, який має навчальні досягнення середнього та низького рівнів, не виявляє зацікавленості до навчання, домашні завдання виконує не систематично, на заняття приходить без підручників та зошитів, хоча забезпечений всім необхідним для навчання, часто порушує правила поведінки, не завжди охайний. Навчальний заклад відвідує системно, має лідерські амбіції, підтримує дружні стосунки з окремими однокласниками, бере участь у виховних закладах, екскурсійних поїздках, виконує громадські доручення. Мати учня ОСОБА_8 підтримує контакт з класним керівником, відвідує батьківські збори. З`являється до школи на прохання адміністрації та вчителів.

Згідно характеристики за місцем проживання скарг на ОСОБА_6 не надходило.

На час вчинення суспільно-небезпечного діяння, згідно повідомлень служби у справах дітей та ювенальної превенції ОСОБА_6 на обліку в службі та секторі превенції не перебував, проте після його події (що мало місце 14.09.2020) двічі до ОСОБА_6 застосовувались примусові заходи виховного характеру, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечних діянь.

З довідки про склад сім`ї вбачається, що малолітній ОСОБА_6 зареєстрований з матір`ю ОСОБА_8 та іншими особами, спорідненість з яким за довідкою визначити неможливо.

Даних про дійсний склад сім`ї малолітнього та обстеження умов проживання та виховання малолітнього суду не надано.

Суд приходить до висновку, що при судовому розгляді достовірно встановлено, що ОСОБА_6 вчинив дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Вказане діяння підпадає під ознаки тяжкого злочину та вчинене ОСОБА_6 до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Відтак до ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

В цьому контексті слід зауважити, що питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Водночас, у судовому засіданні судом було з`ясовано, що мати неповнолітнього ОСОБА_8 не позбавлена батьківських прав, має виховний вплив на сина та здатна контролювати його поведінку.

Дані, які б свідчили про те, що малолітній ОСОБА_6 не підлягає виховному впливу та що він не може бути виправлений шляхом застосування примусових заходів виховного характеру, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити та застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, що відповідатиме даним про особу неповнолітнього, а також характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння та меті його виправлення.

На підставі ст.ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 368-372, 376, 497-501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що їй оголосити.

Встановити тривалість заходу виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 строком на 1 рік з моменту набрання чинності даного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту її проголошення

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1