Провадження 1-в/193/80/23
У Х В А Л А

іменем України

06 червня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від відбуття покарання за хворобою ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою в порядку ч.2 ст. 84 КК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він в місцях позбавлення волі захворів на тяжку хворобу та є інвалідом ІІ групи. Вважає, що його захворювання входять в перелік захворюванню, підпадаючих під Закон України № 720-IX від 17.06.2020 року. Тому просить звільнити його від відбування покарання для постійного догляду в медичній установі.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав .

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання ОСОБА_4 та просить задовольнити.

У судовому засіданні прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов такого висновку.

До заяви додано копію виписки № 197 стаціонарного хворого ОСОБА_4 , він проходив лікування з 18.10.2022 по 16.11.2022 року з основним діагнозом: псевдотумарозний калькульозний панкреатит з абсцедуванням. Холецистостома функціонуюча, у зв`язку із чим пройшов лікування.(а.с.2). Згідно оглянутої особової справи ОСОБА_4 , він не звертався до керівництва установи про направлення його для проходження освідування та отримання висновку спеціальної лікарської комісії.

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п.п.2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28.09.1973 р. № 8, законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Діючим КПК України суду не надано право збирати докази, а отже обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до засудженого ст. 84 КК України покладено на засудженого.

В наданій засудженим ОСОБА_4 заяві з додатками відсутній висновок спеціальної лікарської комісії що унеможливлює її розгляд по суті.

Суд звертає увагу, що клопотання повинно бути подане начальником виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, з обов`язковим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суду не надано висновків лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_4 щодо наявності у нього захворювання, визначеного Переліком захворювань та враховуючи, що дана особа не зверталася щодо отримання такого висновку, а тому засуджений не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання у зв`язку із наявністю хвороби, оскільки відсутні підстави для подання до суду матеріалів про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання та прийняття рішення у відповідності до положень ст.ст. 537,539 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за хворобою задоволенню не підлягає.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 11 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" закріплено, що установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою КМУ № 228 від 02.07.2014, Міністерство юстиції України є центральним органом, який виконує і реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

У підпункті 13-1 п. 12 вказаного Положення закріплено, що міністр утворює уповноважені органи з питань пробації, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, воєнізовані формування, навчальні заклади, заклади охорони здоров`я, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби, затверджує їх положення (статути).

Наказом Міністерства юстиції України № 3394/5 від 02 листопада 2017 року було утворено Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України», яку створено для забезпечення надання якісних медичних послуг засудженим та особам, узятим під варту, державного санітарно-епідеміологічного нагляду в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах.

До структури Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» входить, зокрема, Філія Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Дніпропетровській та Донецькій областях.

Згідно Положення про Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» її основними завданнями є: реалізація державної політики у сфері охорони здоров`я в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; здійснення заходів щодо медичного забезпечення засуджених та осіб, взятих під варту; координація та контроль за виконанням заходів з надання медичної допомоги, що здійснюється відокремленими структурними підрозділами, зокрема таким і є ДУ «Софіївська багатопрофільна лікарня № 45».

Згідно виписки про проходження лікування з 16.11.2022 року по теперішній час відсутня належна інформація про стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 чи потребує він лікування якого саме, чи не відмовляється він від отримання такої допомоги.

Враховуючи вказане, з огляду на скарги засудженого про необхідність лікування, суд вважає, що на теперішній час існує необхідність в організації і забезпечення медичного обстеження ОСОБА_4 лікарем (лікарем-хірургом) в умовах ДУ «Софіївська багатопрофільна лікарня № 45».

Відтак, виходячи із загальних обов`язків суду щодо захисту прав людини, суд вважає за потрібне вжити передбачені законом заходи реагування з метою перевірки обставин, зазначених в судовому засіданні, а саме відсутність доступу до лікаря (лікаря-хірурга) протягом трьох місяців та забезпечення захисту прав особи, яка відбуває покарання.

При цьому, слід зауважити, що у разі відсутності можливості організувати та забезпечити медичне обстеження ОСОБА_4 вузькопрофільними лікарями ДУ «Софіївська багатопрофільна лікарня № 45», то остання, разом з Софіївською ВК-45 мають діяти відповідно доп. 2.6 та 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. №239/5/104, які визначають можливість залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я або направити засудженого ОСОБА_4 для медичного обстеження і лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

У зв`язку з вищевикладеним, доручити начальнику Державної установи «Софіївська виправна колоні №45» сприяти в організації та забезпечені медичного обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із залученням фахового лікаря за захворюванням засудженого в умовах Державної установи «Софіївська багатопрофільна лікарня № 45» ДУ «Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Дніпропетровській та Донецькій областях, а також вчинити у спосіб і в межах своїх повноважень інші необхідні дії, пов`язані з організацією проведення медичного обстеження названого обвинуваченого (у разі необхідності), що передбачені Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104.

З огляду на те, що судом, під час розгляду цього клопотання, не було виявлено ознак бездіяльності посадових осіб Софіївської ВК-45 чи Софіївської БПЛ №45, позаяк останній, згідно матеріалів особової справи, з письмовими заявами не звертався, а тому відсутні підстави для спрямування доручення відповідному органу досудового розслідування з метою перевірки фактів, викладених у заяві захисника.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей, додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

Керуючись ст. 84 КК України та ст. 376, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)», про звільнення від покарання за хворобою, в порядку ст.84 КК України, -залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровській області, а засудженим у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 07 червня 2023 року о 10 :50 год.

Суддя ОСОБА_1