Справа № 308/2574/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді, об`єднані кримінальні провадження за №308/2574/20 відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 01.01.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України, №0000005 від 01.01.2020року за ч.2 ст.186 КК України, №0000080 від 10.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, №0000533 від 12.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, №0000539 від 13.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, № 0001009 від 19.07.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, №0001598 від 25.05.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, ніде не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим 15.02.2017 року згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа № 308/12521/16-к за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, штраф не сплатив, та при цьому на шлях виправлення не став, а вчинив нові корисливі злочини .

Так, 01 січня 2020 року, приблизно о 05 год. 00 хв., ОСОБА_4 , проходячи по вул. Фединця, у м.Ужгород, зустрів потерпілого ОСОБА_6 та діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і фізичний опір йому не вчинить, підійшов до потерпілого спереду та шляхом ривка, повторно відкрито викрав з рук у потерпілого ОСОБА_7 шкіряну сумку коричневого кольору фірми виробника «Picard», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №11/40 від 28.01.2020 становить 2237 гривень 06 копійок, після чого, разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, чим самим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, асаме: здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Після чого, 01 січня 2020 року, приблизно о 05 год. 20 хв., ОСОБА_4 , проходячи по вул. Фединця, у м. Ужгород, зустрів потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 фізичний опір йому не чинить, підійшов до потерпілого з переду та проникнувши до лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого, заволодів майном потерпілого, вирвавши мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6», в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №11/15 від 15.01.2020 року становить 840 гривень 00 копійок, та разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення утік у невідомому напрямку, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Окрім цього, 06 січня 2020 року приблизно о 19 годині 05 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу демонтував та в подальшому викрав камеру зовнішнього відеоспостереження марки «Hikvision» моделі «DS-2CD1023G0-I» з магазину «Амбар», що знаходиться по АДРЕСА_2 , вартість якої згідно висновку експерта №11/17 від 21.01.2020 року могла становити 1769 гривень 00 копійок (тисяча сімсот шістдесят і дев`ять гривень. 00 коп.), чим спричинив потерпілому ТОВ «Бравос.» матеріальну шкоду на вказану суму.

Так, 10 лютого 2020 року приблизно о 02 годині 56 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля вбудованого у багатоповерховий житловий будинок приміщення експрес- маркету «Амбар», належного ТзОВ «ПМК-10», який розташований за адресою: м.Ужгород, вулиця Закарпатська, 28, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, зірвавши руками із фасаду вказаного приміщення, таємно викрав камеру зовнішнього відеоспостереження марки «Hikvision DS-2CD2423G0-I», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №11/192 від 18.03.2020 року становить 1833 гривень, після чого зник у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальні збитки на вказану суму.

Так, 12 лютого 2020 року приблизно о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля вбудованого у багатоповерховий житловий будинок приміщення експрес-маркету «Амбар», належного ТзОВ «ПМК-10», який розташований за адресою: м.Ужгород, вулиця Леонтовича, 2, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, руками зірвав із фасаду вказаного приміщення дві камери зовнішнього відеоспостереження марки «Hikvision DS-2CD2423G0-I», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №11/194 від 18.03.2020 року становить 3666 гривень, після чого зник у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальні збитки на вказану суму.

12 лютого 2020 року близько 00 години 30 хвилин, громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля їдальні «Пауза», яка розташована за адресою: місто Ужгород, проспект Свободи, 7/26 діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, зірвавши руками з фасаду вказаного приміщення, викрав камеру зовнішнього відеоспостереження марки «Tecsar AHDW-1M-20F», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №11/163 від 13.03.2020року становить 549 гривень, після чого зник у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальні збитки на вказану суму.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Після чого, 07 травня 2021 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, з метою власної наживи та збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом злому вхідних дверей, проникли до підвального приміщення, звідки таємно викрали 5 прожекторів LED-освітлення (б/у), а саме: прожектор марки LightMaster, моделі LL-722, два прожектори марки Horoz, прожектор марки EI-500W-BL, прожектор марки Светкомплект , які належать на праві власності потерпілій ОСОБА_13 , загальна вартість яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-21/4474-ТВ від 14.06.2021 року, із урахуванням ознак зносу, станом цін на 06.05.2021 становить 893 гривні 14 копійок, після чого разом із викраденим покинули місце події, чим завдали останній матеріального збитку на вищевказану суму.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше приміщення.

Окрім цього, ОСОБА_4 у період з 19.00 год. 23.05.2020 року по 10.40 год. 24.05.2020 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, із корисливим мотивом, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом віджиму невстановленим предметом металопластикової рами віконця для торгівлі торгового павільйону під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , проник всередину приміщення, звідки повторно, таємно викрав компресор для надування кульок моделі 73005, вартість якого, згідно висновку експерта № 11/382 від 09.06.2020 становить 537 (п`ятсот тридцять сім гривень 00 копійок), ІРреєстратор Hikvision DS 7104 NI Q1/4P, який згідно з висновком експерта №11/382 від 09.06.2020 становить 2840 (дві тисячі вісімсот сорок гривень 00 копійок), після чого разом із викраденим покинув місце події, завдавши потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 3377 гривень.

Разом з цим, ОСОБА_4 в період з 00.00 год. по 02.20 год. 29.05.2020 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх настання, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном із корисливим мотивом та метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом відкриття ключем з морозильної камери з морозивом, яка знаходилася поруч з торговим павільйоном під назвою «Автобусна зупинка» за адресою: м. Ужгород, вул. Другетів, 118, повторно, таємно викрав морозиво різних виробників, а саме:

1 (одну) шт. «Улюблене» фісташкове ТМ «Хладик» 0,5 кг., вартість якого, згідно з висновком експерта № 11/465 від 10.07.2020, становить 83,00 грн. (вісімдесят три гривні 00 копійок);

1 (одну) шт. «Улюблене» шоколадне ТМ «Хладик» 0,5 кг, , згідно висновку експерта № 11/465 від 10.07.2020 становить 84,00 грн. (вісімдесят чотири гривні 00 копійок);

3 (три) шт. «Хрещатик» ТМ «Хладик» шоколадне у вафельному стаканчику, загальна вартість якого згідно з висновком експерта № 11/462 від 13.07.2020 становить 57,40 грн. (п`ятдесят сім гривень сорок копійок);

4 (чотири) шт. «Хрещатик» ТМ «Хладик» крем-брюле у вафельному стаканчику, загальна вартість якого відповідно до висновку експерта № 11/462 від 13.07.2020 становить 73,30 грн. (сімдесят три гривні 30 копійок);

1 (одну) шт. «Vivat King Size» ТМ «Хладик» з чорною смородиною у вафельному ріжку, 140 г, яке відповідно до висновку експерта № 11/463 від 14.07.2020 коштує 30,00 грн. (тридцять гривень 00 копійок);

3 (три) шт. «Хрещатик» ТМ «Хладик» Наполеон у вафельному ріжку, 140 г, згідно висновку експерта № 11/463 від 14.07.2020 року, загальною вартістю 105,00 грн. (сто п`ять гривень нуль копійок);

6 (шість) шт. ріжків «Хрещатик» «Хладік» Київський торт 15% (140 г), загальна вартість якого відповідно до висновку експерта № 11/464 від 15.07.2020 становить 221,52 грн. (двісті двадцять одну гривню п`ятдесят дві копійки).

Після цього, ОСОБА_4 разом із викраденим покинув місце події, завдавши потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 654,22 гривень.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч. 3 ст. 185 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та у подальшому від надання будь-яких пояснень відмовився. При цьому, під час допиту потерпілої ОСОБА_14 , обвинувачений визнав, що він викрадав морозиво, за одним з епізодів обвинувачення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти доведеності вини ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Потерпілі у кримінальних провадженнях ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також представники потерпілих осіб ТзОВ «Бравос.» і ТзОВ «ПМК-10» ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. При цьому, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також представник потерпілих осіб ТзОВ «Бравос.» і ТзОВ «ПМК-10» ОСОБА_9 були допитані у попередніх судових засіданнях та учасники судового провадження (зокрема, потерпілі і їх представники) самостійно розпоряджаються правом бути присутніми в судових засіданнях, а тому, суд провів судове засідання без їх участі.

Згідно ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд , лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону, суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм оцінку, неодноразово відкладав судові засідання та завершення судового розгляду для надання прокурором ОСОБА_15 , обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_16 , доказів та виклику потерпілих , свідків сторони обвинувачення .

Потерпілий ОСОБА_6 уродженець м.Запоріжжя та який проживає у м.Києві на судові виклики у судове засідання неодноразово не з`являвся, при цьому, судом було вжито всіх необхідних та можливих заходів щодо виклику останнього у судове засідання. Відповідно до ухвали суду від 17.05.2022 року та 18.08.2023р. до потерпілого ОСОБА_6 було застосовано грошове стягнення за неявку у судове засідання без поважних причин. Судом було вжито всіх заходів, передбачених КПК щодо забезпечення явки потерпілого в судове засідання та щодо участі в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2021 року, судові провадження з розгляду вказаних обвинувальних актів об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи (№ 308/2574/20). Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Разом з тим, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому протиправних діяннях повністю доведена за обставин викладених в обвинувальних актах, що повістю узгоджується та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а також поясненнями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представники потерпілих ТзОВ «Бравос.» і ТзОВ «ПМК-10» - ОСОБА_9 , наданими у судовому засіданні.

Зокрема, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах доводиться: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.02.2017 року , справа № 308/12521/16-к, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та визначено покарання виді штрафу у розмірі 850 гривень; повідомленням начальника Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_17 за № 39/12/2422-20 23.03.2020 року, з якого встановлено, що ОСОБА_4 штраф за вироком суду не сплатив.

Так, щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення за епізодом 1, кримінальне провадження № 0000005 від 01.01.2020 року, така підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2020 року, згідно якого останній вказав, що в період з 05.00 год. по 06.00 год. 01.01.2020 року

невідома особа знаходячись по вул. Фединця, 37, навпроти хостелу, шляхом ривка відкрито вирвав у нього сумку, в якій знаходились 800 гривень, документи, паспорт громадянина України та закордонний паспорт для виїзду за кордон;

-протоколом огляду місця події від 01.01.2020 року проведеного за адресою: АДРЕСА_5 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року, згідно якого, потерпілому ОСОБА_6 було пред`явлено для впізнання фототаблицю №1 в якій наявні чотири фотокартки. Потерпілий ОСОБА_6 уважно ознайомився із таблицею та впізнав особу на фотокартці №3, яку бачив 01.01.2020 року приблизно о 04 год. 30 хв. по вул. Фединця в м. Ужгород, яка умисно, шляхом ривка вирвала у нього з рук сумку шкіряну. Щодо інших осіб зображених на фотокартках, потерпілий повідомив, що такі йому не відомі і їх він ніколи не бачив;

-Згідно довідки слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_18 на фотокартці, №3 фототаблиці №1 до протоколу пред`явлення осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_6 , зображений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Згідно з даними дослідженого висновку експерта № 11/40 від 28.01.2020 року, за результатами проведено судової товарознавчої експертизи, експертом встановлено, що ринкова вартість сумки фірми-виробника «Picard», бувшої у використанні, з врахуванням ознак зносу станом цін на 01.01.2020 року може становити 2237,06 грн.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за цим епізодом обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Щодо доведеності обставин вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом 2, кримінальне провадження № 000006 від 01.01.2020 року, така підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2020 року, згідно якого останній вказав, що в період з 05.00 год. по 06.00 год. знаходячись по АДРЕСА_5 , невідома особа викрала у нього мобільний телефон «Ксіомі редмі 6» чорного кольору;

-протоколом огляду місця події від 01.01.2020 року проведеного за адресою: АДРЕСА_6 , де у громадянина, який назвав себе ОСОБА_19 , у якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Ксіомі редмі 6» чорного кольору;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.02.2023 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_8 були пред`явлені для впізнання чотири однакові мобільні телефони з числа інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, серед яких потерпілий впізнав мобільний телефон з номерним позначенням № НОМЕР_1 , який був у нього викрадений 01.01.2020 року;

-Довідкою слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_20 з якої слідує, що під порядковим номером 1 серед пред`явлених для впізнання речей знаходиться мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вилучений у гр. ОСОБА_19

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2020 року, згідно якого, потерпілому ОСОБА_8 було пред`явлено для впізнання фото таблицю №1 в якій наявні чотири фотокартки. Потерпілий уважно ознайомився із таблицею та впізнав особу на фотокартці №3, яку бачив 01.01.2020 року по вул. Фединця в м. Ужгород, яка умисно, відкрито викрала мобільний телефон. Щодо інших осіб зображених на фотокартках, потерпілий повідомив, що такі йому не відомі і їх він ніколи не бачив;

-Довідкою слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_18 з якої слідує , що на фотокартці, №3 фототаблиці №1 до протоколу пред`явлення осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 17.02.2020року , зображений саме громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у судовому засіданні були дослідженні: постанова про визнання речовим доказом від 09.01.2020 року мобільного телефону марки «Ксіомі редмі 6» чорного кольору; висновок експерта № 11/15 від 15.01.2020 року за результатами проведеної товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 6», бувшого у використанні, з урахування ознак зносу станом цін на 01.01.2020 року могла становити 840,00 гривень; розписка потерпілого ОСОБА_8 про отримання на зберігання мобільного телефону; постанова про визнання речовим доказом від 21.02.2020 року про визнання речовим доказом CD-R диску 700Мб.

Допитаний у судовому засіданні, в режимі відео конференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що до моменту викрадення у нього мобільного телефону 01.01.2020року з обвинуваченим ОСОБА_4 ніколи не бачився та не знайомий з ним. На запитання суду чи впізнає він особу обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий повідомив, що оскільки пройшов значний час з моменту крадіжки, не може відповісти , однак, такий схожий на особу яку бачив 01.01.2020 року . Щодо обставин, які мали місце 01.01.2020 року повідомив, що цього дня 01.01.2020 року він з товаришем приїхав до міста Ужгорода із міста Києва, відсвяткувати «Новий Рік». Святкували у закладі неподалік від центру міста Ужгорода. Після четвертої години ночі, він попрямував додому (хостелу), однак, оскільки місто йому було незнайоме, трішки заблукав та зайшов у ближчу арку в центрі міста щоб сховатися від вітру та холоду. ОСОБА_8 також пояснив, що 01.01.2020 року близько 5 години до нього підійшов молодий чоловік та запитав чи може якось допомогти та в подальшому забрав у нього мобільний телефон , який він тримав у руках, оскільки шукав на карті дорогу до хостелу. Після того, як потерпілий зрозумів, що сталося, він вийшов із арки де побачив двох підлітків, які почали від нього тікати. Догнавши їх запитав чи не бачили вони мобільний телефон на що останні відповіли, що ні, при цьому були налякані. Тоді потерпілий повернувся до місця свого проживання (хостелу), де зустрівся із своїм товаришем, від якого дізнався, що його також було пограбовано. Після цього, потерпілі зателефонували до поліції. У подальшому , ОСОБА_8 , вказав , що йому зателефонували з поліції та повідомили, що знайшли його мобільний телефон. ОСОБА_8 зазначив , що в подальшому приїздив до міста Ужгорода для проведення всіх необхідних слідчих дій, під час яких він впізнав викрадений у нього мобільний телефон та особу ОСОБА_4 , яка це зробила.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за цим епізодом обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Також вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом 3, кримінальне провадження № 0000080 від 10.01.2020 року, доведена наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.01.2020 року у гр. ОСОБА_9 , за даними якого, останній повідомив, що 06.01.2020 року приблизно 19 год. 05 хв. в АДРЕСА_2 , невідомою особою було демонтовано і викрадено зовнішню камеру відеоспостереження марки «Hikvision», з експрес маркету «Амбар»;

-Протоколом огляду відеозапису від 13.01.2020 року, об`єктом огляду якого є односторонній оптичний диск з надписами Verbatium CD-R, 700mb 52x, 80min, який було надіслано слідчому на підставі заяви про добровільну видачу. Так , у протоколі містяться одинадцять кадрів з камери відеоспотереження, на яких видно як 06.01.2020 року о 19 год. 05 хв. до камери підходить особа одягнена в куртку світлого кольору з капюшоном на голові та через декілька секунд йде геть, залишаючи поле видимості камери. О 19 год. 06 хв. до камери підходить особа одягнена в куртку світлого кольору з капюшоном на голові та намагається зняти камеру. На останніх трьох кадрах було зафіксовано обличчя особи та предмет схожий на плоскогубці. За характерними рисами обличчя особи, яку зафіксовано на відеозаписі (форма обличчя, ніс, очі, губи, брови) можна встановити, що це є обвинувачений ОСОБА_4

-Дослідженим у судовому засіданні речовим доказом одностороннім оптичним диском з написом Verbatium CD-R, 700mb 52x, 80min, який упаковано до паперового конверту, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою ІР камера 16_Ера_Ера_0459_0921_250073, під час перегляду якого видно, як до камери підходить особа одягнена в куртку світлого кольору з капюшоном на голові. Через декілька секунд особа оглянувши місцевість йде геть, залишаючи поле видимості камери. О 19 год. 06 хв. до камери підходить знову особа одягнена в куртку світлого кольору з капюшоном на голові та намагається зняти камеру. На кадрах було зафіксовано обличчя особи та предмет схожий на плоскогубці. За характерними рисами обличчя особи , яку зафіксовано на відеозаписі (форма обличчя, ніс, очі, губи, брови) можна встановити, що це є обвинувачений ОСОБА_4 ;

Також у судовому засіданні були досліджені : постанова про визнання речовим доказом від 13.01.2020 року одностороннього оптичного диска з написом Verbatium CD-R, 700mb 52x, 80min; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 21.01.2020 року № 11/17; висновок експерта № 11/17 від 21.01.2020 року, за даними якого ринкова вартість відеокамери марки «Hikvision» модель «DS-2CD1023G0-I», бувшої у використанні з урахуванням ознак зносу станом на 06.01.2020 року могла становити 1769,00 гривень; постанова про залучення до кримінального провадження одностороннього оптичного носія інформації CD-R Verbatium CD-R, 700mb 52x, 80min від 13.01.2020 року.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Бравос.» - ОСОБА_9 пояснив суду, що у січні 2020 року, після новорічних вихідних, робоча зміна, яка вийшла на роботу до магазину «Амбар» по вул. М. Леонтовича (Грибоєдова), 2/1, виявили зникнення зовнішньої камери відеоспостереження, про що одразу повідомили службу безпеки магазину. Під час зняття інформації збереженої на цифрових носіях з камери відео спостереження, було чітко зафіксовано обличчя особи, яка це робить. Наразі, у судовому засіданні представник потерпілого не може пригадати обличчя тієї особи, у зв`язку зі спливом значного часу.

Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за цим епізодом обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За епізодами № 4 та 5, кримінальне провадження №0000533 від 12.02.2020 року, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2020 року від гр. ОСОБА_21 , за даними якого 10.02.2020 року, приблизно о 02 год. 40 хв. невідома особа умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала з магазину «Амбар» за адресою м. Ужгород, вул. Закарпатська, 28, камеру зовнішнього спостереження;

-протоколом огляду місця події від 12.02.2020 року проведеного за адресою м. Ужгород, вул. Закарпатська, 28, об`єктом огляду якого є приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », а саме передній фасад;

-протоколом перегляду відеозапису спільно з ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 24.03.2020 року, яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що було проведено перегляд відеозапису з інформацією з камер відео спостереження, які розміщені на Експрес-маркеті «Амбар» по вул. Закарпатська, 28 в м. Ужгород, за період часу з 00.00 по 03.00 год. 10.02.2020 року, та було встановлено, як до камер відеоспостереження підходить особа та зриває її зі стіни. У свою чергу ОСОБА_22 впізнала особу та вказала, що це є її онук ОСОБА_4 ;

-дослідженим у судовому засіданні речовим доказом оптичним DVD-R диском, на якому міститься відеофайл під назвою ІР камера1_Закарпатська_Закарпатська_5616_5627_1078073, з якого встановлено, як особа вилізши на стіну зриває камеру відеоспостереження.

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2020 року від гр. ОСОБА_21 , за даними якого 12.02.2020 року, приблизно о 02 год. 40 хв. невідома особа умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрала з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою м. Ужгород, вул. Леонтовича, 2 дві камери зовнішнього спостереження;

-протоколом огляду місця події від 12.02.2020 року проведеного за адресою АДРЕСА_7 , об`єктом огляду якого є передній фасад магазину;

-протоколом перегляду відеозапису спільно з ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 21.03.2020 року, яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що було проведено перегляд відеозапису з інформацією з камер відео спостереження, які розміщені на Експрес-маркеті «Амбар» по вул. Леонтовича,2 в м. Ужгород, за період часу з 02.00 по 03.00 год. 12.02.2020 року, та було встановлено, як до камер відеоспостереження підходить особа, піднімається вверх стіною, щоб зірвати камер, після чого, зістрибує із стіни з камерою в руках, ховає її у пояс під курточку. У свою чергу ОСОБА_22 впізнала особу та вказала, що це є її онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Та, факт того , що ОСОБА_22 є бабусею ОСОБА_4 та такий проживає з нею за адресою : АДРЕСА_1 , не заперечував і сам обвинувачений ОСОБА_4 під час дослідження зазначених доказів .

-дослідженим у судовому засіданні речовим доказом оптичним DVD-R диском, на якому містяться шість відеофайлів під назвою ІР камера14_Era_Era_3620_3656_495558, ІР НОМЕР_4 , ІР НОМЕР_5 , ІР НОМЕР_6 , ІР НОМЕР_7 , ІР НОМЕР_8 , з яких встановлено, як особа підходить до камери відео спостереження, вилазить на стіну та зриває камеру, після чого, зістрибує, ховає камери під куртку.

Також у судовому засіданні були досліджені: постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21.03.2020 року, а саме оптичного DVD-R диску; довідка про витрати на провадження товарознавчої експертизи від 18.03.2020 року № 11/194; висновок експерта № 11/194 від 18.03.2020 року, згідно якого ринкова вартість двох відеокамер марки «Hikvision DS-2CD2423G0-I», бувших у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом ціна на 12.02.2020 року може становити 3666,00 гривень; постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.03.2023 року, а саме оптичного DVD-R диску; довідка про витрати на провадження товарознавчої експертизи від 18.03.2020 року № 11/192; висновок експерта № 11/192 від 18.03.2020 року, згідно якого ринкова вартість відеокамери марки «Hikvision DS-2CD2423G0-I», бувших у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом ціна на 10.02.2020 року може становити 1833,00 гривні; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування, а саме кримінальних проваджень внесених до ЄРДР за № 0000533 від 12.02.2020 року та №0000534 від 12.02.2020 року.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушень за вказаними вище епізодами обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За епізодом № 6, кримінальне провадження №0000539 від 13.02.2020 року, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2020 року від гр. ОСОБА_11 , за даними якого слідує, що 12.02.2020 року приблизно о 00 год. 30 хв. невідома особа умисно, таємно, шляхом вільного доступу з переднього фасаду їдальні «Пауза», за адресою м. Ужгород, проспект Свободи, 7/26, викрала камеру зовнішнього відео спостереження;

-протоколом огляду місця події від 12.02.2020 року за адресою м. Ужгород, проспект Свободи, 7/26, об`єктом огляду якого є передній фасад їдальні «Пауза»;

-протоколом перегляду відеозапису спільно з ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 21.03.2020 року, яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що було проведено перегляд відеозапису з інформацією з камер відео спостереження, які розміщені на їдальні «Пауза» на проспекті Свободи, 7/26 в м. Ужгород, за період з 00.00 год. по 01.00 год. 12.02.2020 року, в ході якого встановлено, до камери підходить особа чоловічої статі, стає на поручень, який прикріплений до стіни, піднімається вгору і зриває камеру відеоспостереження. У свою чергу ОСОБА_22 впізнала особу та вказала, що це є її онук ОСОБА_4 ; Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні під час дослідження зазначених доказів підтвердив факт того , що ОСОБА_22 є його бабусею та такий проживає з нею за адресою : АДРЕСА_1 , .

-дослідженим у судовому засіданні речовим доказом оптичним DVD-R диском, на якому містяться два відеофайли під назвою record-0000-00FF-3400-4013_CH3, record-0000-00D9-3400-3613_CH4 з яких встановлено, як особа підходить до камери відео спостереження, на поручень, який прикріплений до стіни, піднімається вгору і зриває камеру відеоспостереження.

Також у судовому засіданні були досліджені: постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, зокрема одностороннього оптичного диску;довідка про витрати на провадження товарознавчої експертизи від 13.03.2020 року № 11/163; висновок експерта № 11/163 від 13.03.2020 року, за даними якого , ринкова вартість циліндричної відеокамери «Tecsar» модель «AHDW-1M-20F-eko», бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 12.02.2020 року могла становити 549,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 повідомив суду, що до судового розгляду обвинуваченого ОСОБА_4 не знав та ніколи не бачив. Щодо обставин події зазначив, що у лютому 2020 року, точно дату не пам`ятає, прийшов до їдальні «Пауза», що на проспекті Свободи 7/26 в м. Ужгород, побачив, що зовнішня камера відеоспотереження була вирвана з фасаду приміщення та відсутня. Після чого, було викликано поліцію і надано запис з камери спостереження, на якому було зафіксовано особу, яка вчинила злочин.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за цим епізодом обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

По епізоду № 7, кримінальне провадження №0001009 від 19.07.2021 року, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2021 року від гр. ОСОБА_13 , за даними якого, 06.05.2021 року невідома особа, таємно, умисно проникла у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_8 та викрала прожектори 8 штук, кабелі різного діаметру. Особа проникла до підвального приміщення у ніч на 07.05.2021 року;

-протоколами огляду місця події від 07.05.2021 року, проведеного за адресою м. Ужгород, вул. Гойди, 7, а саме підвального приміщення, прилеглої території загального користування.

-Протоколом огляду місця події від 07.05.2021 року проведеного на відкритій місцевості за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10, де у гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_12 було виявлено та вилучено ліхтарі LED- освітлення різних виробників, та деякі з них без маркування у кількості 8 штук, пакунок з кабелем різної довжини, одяг, інструменти металеві, праску для волосся;

-Розпискою наданою обвинуваченим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , про добровільну видачу знайдених у нього та його друга ОСОБА_23 кабелів та світильників.

Також у судовому засіданні були досліджені: постанова про визнання речовим доказом від 07.05.2021 року восьми прожекторів Led-освітлення; заява ОСОБА_13 від 19.07.2021 року про отримання на зберігання речових доказів: світильників, кабелі та інструментів; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 14.06.2021 року № СЕ-19/107-21/4474-ТВ; висновок експерта № СЕ-19/107-21/4474-ТВ від 14.06.2021 року, за даними якого ринкова вартість п`яти прожекторів наданих на дослідження, бувших у використанні з врахуванням ознак зносу, станом цін на 06.05.2021 року становить 893,74 грн.; постанова від 23.06.2021 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування за № 0000467 від 30.03.2021 року та № 0000656 від 07.05.2021 року; постанова від 19.07.2021 року про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0000467 до кримінального провадження № 0001009.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 повідомила суду, що у травні 2021 року, точну дату не пам`ятає, як до її підвального приміщення проникнули невідомі їй особи, звідки викрали прожектори, кабелі та інструментах. Повідомила, що в подальшому працівники поліції повідомили їй , що в ході досудового розслідування на місці події було затримано особу, яка вказала, що до даного пограбування причетний ОСОБА_4 , що у подальшому було підтверджено і відбитками пальців залишених обвинуваченим ОСОБА_4 на місці вчинення правопорушення .

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за цим епізодом обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше приміщення.

Щодо доведеності вини ОСОБА_4 за епізодами 8 та 9, кримінальне провадження №0001598 від 25.05.2020 року, така підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2020 року від гр. ОСОБА_14 , в якому зазначено, що з 19 год. 00 хв. 23.05.2020 року до10 год. 40 хв. 24.05.2020 року невідомі особи шляхом віджиму метало- пластикової рами віконця для торгівлі, проникли в приміщення торгового павільйону «Автобусна зупинка» за адресою вул. Другетів, б/н в м. Ужгород, звідки викрали ТМЦ (вафлі «Артек», цукерки типу «Тік так», гроші в сумі не більше 500 гривень, та архіватор на якому зберігалися відеозаписи з камер відеоспотереження);

-протоколом огляду місця події від 24.05.2020 року, об`єктом огляду якого є будівля торгівельного павільйону по АДРЕСА_4 , та ілюстрацією до протоколу;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2020 року від гр. ОСОБА_14 , в якому зазначено, що 29.05.2020 року в період з 00.00 год. по 02 год. 20 хв., за адресою м. Ужгород, вул. Другетів, б/н, невідома особа таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрала з морозильної камери морозиво;

-протоколом огляду місця події від 29.05.2020 року, проведеного за адресою АДРЕСА_6 , в ході якого було виявлено двох осіб чоловічої статі, у яких було виявлено та вилучено морозиво різних марок;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.06.2020 року;

-висновком експерта № 3/195 від 24.06.2020 року, за результатами проведеної судової дактилоскопічної експертизи, згідно якого виявлені та вилучені в ході огляду місця події від 24.05.2020 року, який проводився за адресою АДРЕСА_4 слід пальця руки розміром 15х20 мм на відрізку клейкої стрічки №1, сліди пальців руки розміром 14х23 мм та 17х37 мм на відрізку №2, сліди пальців руки розміром 13х32 мм та 13х28 мм на відрізку №3 та слід пальця руки розміром 12х34 мм на відрізку №4 придатні для ідентифікації та залишені громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у судовому засіданні були досліджені: договір безоплатного користування майном від 07.10.2019 року укладеного між ОСОБА_24 та ОСОБА_14 ; постанова про визнання речовим доказом від 25.05.2020 року, а саме слід віджиму на пластилін;довідка про проведення товарознавчої експертизи № 11/382 від 09.06.2020 року; висновок експерта № 11/382 від 09.06.2020 року за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи; довідка про витрати на проведення експертизи № 3/195 від 24.06.2020 року; видаткова накладна № 2727 від 11.05.2020 року; довідка вартості б/н від 08.06.2020 року; розписка ОСОБА_14 про отримання на зберігання ТМЦ від 29.05.2020 року; постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів, зокрема зв`язки ключів різної форми; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи № 11/465 від 10.07.2020 року; висновок експерта № 11/465 від 10.07.2020 року, за результатами проведеної товарознавчої експертизи; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 13.07.2020 року №11/462; висновок експерта № 11/462 від 13.07.2020 року за результатами проведено товарознавчої експертизи; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 14.07.2020 року № 11/463; висновок експерта № 11/463 від 14.07.2020 року за результатами проведено товарознавчої експертизи; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи № 11/464 від 15.07.2020 року; висновок експерта № 11/464 від 15.07.2020 року за результатами проведено товарознавчої експертизи.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що у кінці травня десь 20-21 числа 2020 року у її торговій точці, за адресою АДРЕСА_4 (зупинка), відбулась крадіжка. Зокрема, коли потерпіла вранці, приблизно о 08 год. 00 хв. прийшла на роботу то помітила, що вікно на торговому павільйоні було видавлене і було викрадено: монітор, записувач інформації з відеокамери, компресор для надування гумових кульок і ключі від морозильної камери з морозивом. Після цього, потерпіла викликала працівників поліції, які приїхали на місце події, де зняли відбитки пальців залишених на місці злочину та провели інші слідчі дії. У подальшому, в ніч на 29.05.2020 року, за допомогою ключа від морозильної камери, невідомими особами було таку відкрито та викрадено морозиво різних марок. Потерпіла ОСОБА_14 повідомила суду , що про вказану подію їй зателефонували з поліції та повідомили про дану подію.

Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушень за цими епізодами обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Обґрунтованих підстав сумніватись у висновках експертів, досліджених письмових доказах, а також поясненнях потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також представника потерпілих осіб ТзОВ «Бравос.» і ТзОВ «ПМК-10» ОСОБА_9 , суд не знаходить, оскільки досліджені судом висновки експертів зроблені у відповідності до процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, письмові докази є належними та допустимими, такі здобуті у визначеному процесуальним законом порядку, а пояснення потерпілих є чіткими, послідовними та такими, що не дають підстав сумніватися в їх достовірності.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_15 зазначив, що зібрані докази є цілком належними, достатніми та достовірними і в повній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих останньому кримінальних правопорушень. Щодо пом`якшуючих обставин вини ОСОБА_4 , які були встановлені під час досудового розслідування щире каяття, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень не визнав та від надання пояснень у судовому засіданні відмовився повністю. .

Стороною захисту - адвокатом ОСОБА_5 в судових дебатах зроблено заяву про недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, зокрема у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000005 від 01.01.2020 року: протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2020 року; протоколу огляду місця події від 01.01.2020 року та пред`явлення для впізнання від 21.02.2020 року, оскільки такі є не читабельними, а в протоколі пред`явлення особи для впізнання особа зображена на фотокартці під №3 у капюшоні та кепці, при цьому, потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу в тому числі саме за кольором волосся. Також захисник зазначила, що зазначений номер кримінального провадження в обвинувальному акті не співпадає з номером зазначеним у реєстрі матеріалів досудового розслідування та витязі із кримінального провадження.

Щодо долучених доказів у кримінальному провадженні за № 0000006 від 01.01.2020 року захисник просила визнати недопустимими такі докази: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 , оскільки такий жодного разу не з`явився у судове засідання та не був допитаний. Також вказала, що в обвинувальних актах слідством не було чітко встановлено місце вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що усне клопотання про недопустимість доказів захисником ОСОБА_5 заявлено на стадії дебатів без попереднього заперечення допустимості поданих стороною обвинувачення доказів на стадії їх подання та дослідження, що позбавило іншу сторону можливості відстояти свою правову позицію, можливо спростувати заявлені доводи, використавши надані їм права на подання додаткових доказів, заявлення клопотань, суд вважає заявлене на стадії дебатів клопотання про визнання доказів недопустимими без його заявлення та відповідно обговорення сторонами на стадії процесу, яка наділяє іншу сторону можливістю не лише заявити про свою незгоду, а й мати реальну можливість довести свою позицію, подавши додаткові докази, заявивши відповідні клопотання, таким, що порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК України), тому доводи сторони захисту щодо недопустимості поданих суду доказів вважає непереконливими та визнає подані суду докази допустимими, враховуючи і ту обставину, що стороною захисту не наведено переконливих доводів щодо недопустимості доказів через допущення істотних порушень, які призвели до порушення прав безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 , під час досудового розслідування стороною.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 в кримінальних правопорушеннях відповідно до встановлених судом обставин під час судового розгляду

Щодо розбіжностей номеру кримінального провадження, суд вважає таку технічною помилкою, що не перешкоджає подальшому судовому розгляду та ухваленню законного рішення у кримінальному провадженні, оскільки , судом було перевірено та достеменно встановлено дійсний номер кримінального провадження, зокрема таким є 0000005 відомості про яке внесено до ЄРДР від 01.01.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відтак, всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так у їх сукупності у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується належними, допустимими і достатніми доказами, які узгоджуються між собою та доведена поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальні правопорушення піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання , суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто , призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення (проступку) й обставин його вчинення.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлені.

Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 року, справа № 308/12521/16-к, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Згідно з повідомленням начальника Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_17 за № 39/12/2422-20 23.03.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 штраф за вироком суду не сплатив.

Отже, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України суд визнає: рецидив кримінальних правопорушень.

Разом з тим, при призначенні покарання судом також враховано ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, ніде офіційно не працював , не одружений, раніше судимий за умисний злочин проти власності, є молодим за віком, відповідно до довідки № 499 від 13.05.2021 року директора КНП «Закарпатский обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради під наглядом центру не перебуває.

Також у судовому засіданні було досліджено довідку з КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради Управління охорони здоров`я № 341/01-7 від 12.03.2020 року, з якої слідує, що ОСОБА_4 на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку у даному підприємстві не перебуває.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який будучи раніше судимим, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому, щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України - основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 року, справа № 308/12521/16-к та даний вирок, слід виконувати самостійно.

Враховуючи встановлені обставини справи, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн. суд виходить з наступного.

Потерпілий ОСОБА_11 у цивільному позові вказує, що йому завдано матеріальна шкода, яка полягає у тому, що обвинуваченим було у нього викрадено камеру зовнішнього відео спостереження «Tecsar» А HDW-1M-20F есо та така повернута потерпілому не була. Тим самим обвинувачений завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи за №11/163 від 13.03.2020року. Також враховуючи, що позивач витратив багато свого часу на ходіння до поліції та участі в слідчих діях і не міг в цей час працювати в їдальні і заробляти кошти, дістав тимчасовий стрес через переживання, а тому вважає, що своїми діями ОСОБА_4 завдав йому моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.

Згідно з ч.2ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 КПК України цивільний відповідач має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177ЦК України майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.1ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, ступеня вини особи, що завдала шкоду. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди і не пов`язана із розміром цього відшкодування.

Верховний суд у постанові від 25 серпня 2020 року по справі № 372/3192/18 підкреслив, що сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я цивільного позивача доводить факт спричинення останньому моральної шкоди.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних, фізичних і моральних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_11 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_11 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. ст.122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 381, 382, 395, 532 КПК України, ст. ст.12, 50, 122 КК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

-За ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно обрати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , рахувати з 25 червня 2021 року 18 год. 35 хв., тобто, з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.02.2017 року, справа № 308/12521/16-к, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень та суму моральної шкоди у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-Мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6», в корпусі чорного кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ;

-п`ять прожекторів LED-освітлення (б/у), а саме: прожектор марки «LightMaster», моделі «LL-722», два прожектори марки «Horoz», прожектор марки «EI-500W-BL», прожектор марки «Светкомплект», вважати повернутими власнику ОСОБА_13 ;

-зв`язку ключів різної форми, які упаковані до спеціального пакету НПУ ГСУ INZ 1042905 повернути власнику ОСОБА_14 .

-DVD-R диск на якому містяться відеозаписи із камер відеонагляду, які встановлені на експрес-маркеті «Амбар» по вул. Закарпатька, 28 в м. Ужгород; DVD-R диск на якому містяться відеозаписи із камер відеонагляду, які встановлені на експрес-маркеті «Амбар» по вул. Леонтовича, 2 в м. Ужгород; DVD-R диск на якому містяться відеозаписи із камер відеонагляду, які встановлені на їдальні «Пауза» на проспекті Свободи, 7/26 в м. Ужгород; односторонній оптичний диск з маркуванням CD-R, 700mb, 52x, 80min на якому встановлено відеоматеріал з камери зовнішнього спостереження за адресою АДРЕСА_6 ; CD-R диск 700Мб, на якому міститься інформація, що має охоронювану законом таємницю, яка перебуває у ПрАТ «ВФ Україна» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

-слід віджиму на пластилін, який поміщено в картонну самостійно виготовлену коробку знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені: судову товарознавчу експертизу № 11/15 від 15.01.2020 року в розмірі 785,05 грн. (сімсот вісімдесят п`ять грн. п`ять коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/40 від 28.01.2020 року в розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. чотири коп.); судову товарознавчу експертизу №11/17 від 21.01.2020 року в розмірі 785,05 грн. (сімсот вісімдесят п`ять грн. п`ять коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/192 від 18.03.2020 року в розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. чотири коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/194 від 18.03.2020 року в розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. чотири коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/163 від 13.03.2020 року в розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. чотири коп.); судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/107-21/4474-ТВ від 14.06.2021 року в розмірі 2059,44 грн. (дві тисячі п`ятдесят дев`ять грн. сорок чотири коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/382 від 09.06.2020 року в розмірі 980,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят грн. сімдесят коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/465 від 10.07.2020 року в розмірі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/464 від 15.07.2020 року в розмірі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/463 від 14.07.2020 року в розмірі 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп.); судову товарознавчу експертизу № 11/462 від 13.07.2020 року в розмірі 817,25 грн. (вісімсот сімнадцять грн. двадцять п`ять коп.); судову дактилоскопічну експертизу №3/195 від 25.05.2020 року в розмірі 817,25 (вісімсот сімнадцять грн. двадцять п`ять коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1