Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2566/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олексин, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10.11.2022 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 356 КК України до позбавлення волі строком до 4 років без конфіскації майна з іспитовим терміном 2 роки;

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 червня 2023 року включно із визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

В обгрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000362 від 24.04.2023 року за ч.4 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 24 квітня 2023 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від пам`ятника Князя Малу в парку культури та відпочинку ім.Островського в м.Коростень Житомирської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення підбіг до неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та шляхом ривку відкрито заволодів її рюкзаком чорного кольору вартістю 500 гривень, який знаходився на правому плечі потерпілої, в якому знаходився шкіряний гаманець торгівельної марки «Chanel» вартістю 1600 гривень, грошові кошти в сумі 550 гривень купюрами по 500 та 50 гривень, туалетна вода торгівельної марки «D&G Anthology L'Imperatrice 3» вартістю 1600 гривень та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , після чого з викраденим місце події покинув, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 4250 гривень.

24 квітня 2023 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано та 25.04.2023 року повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтверджується наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість переховування від органу досудового розслідування та суду під тяжкістю призначення покарання у виді позбавлення волі, якщо його вину буде доведено, та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого під час іспитового строку та в період дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах іншого кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, в межах іншого кримінального провадження до нього застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, вироком Коростенського міськрайонного суду від 10.11.2022 року його засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.356 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколами огляду місця події за адресою: м. Коростень; протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 від 24.04.2023 протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 24.04.2023 року, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім того, обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходу, його соціальні зв`язки, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до ч.4 ст183 КПК України, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Ризик переховування від органу досудового розслідування, суду, обгрунтовується тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим за ч.4 ст.186 КК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду від 110.11.2022 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.356 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, перебуваючи під запобіжним заходом у виді домашнього арешту в межах іншого кримінального провадження, застосованого ухвалою слідчого судді цього ж суду від 13.04.2023 року, через незначний проміжок часу знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисного злочину.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 червня 2023 року включно із визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді