Номер провадження: 11-кп/813/1388/23
Справа № 523/3344/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Ширяєве Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.02.2022р. вироком Суворовського райсуду м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 1р. обмеження волі, за ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1р.,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2 та 3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 14.01.2022 року

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України і йому призначено покарання за:

-ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

-ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

-ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2022р. більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також вироком вирішено питання про речові докази та цивільний позов.

Згідно оскаржуваного вироку:

05.01.2022 року, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого проживання - в квартирі АДРЕСА_2 , побачив в кімнаті у шафі срібний ланцюжок та підвіску з блакитним каменем, що належали його сестрі ОСОБА_9 . В цей час, у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що сестра була відсутня у квартирі та відповідно не могла йому завадити, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, шляхом вільного доступу, з кімнати потерпілої таємно викрав належний останній срібний ланцюжок та підвіску з блакитним каменем. Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 990гривень.

Крім того, повторно, 08.01.2022р., в денний час доби, ОСОБА_11 перебуваючи за вищевказаним місцем свого проживання, побачив, належний сестрі ОСОБА_9 синтезатор, та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, ОСОБА_11 з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_9 була відсутня у квартирі та не могла йому завадити, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний сестрі синтезатор, вартістю 6600грн. Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 6600гривень.

Крім того, повторно, 07.02.2022р., приблизно о 20год. 30хв., ОСОБА_11 знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачив біля зазначеного будинку автомобіль марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві користування належав ОСОБА_12 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного умислу. Далі, ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного власного збагачення, підійшов до вищевказаного автомобіля та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення задньої пасажирської двері, проник до салону автомобіля, де таємно викрав належне ОСОБА_12 майно: жіночу чорну сумку, вартістю 500грн., в якій знаходились окуляри «Dior», вартістю 1000грн., навушники «AirPods 2», 5000грн., протоколи засідань та інші бланки документів фракції «Опозиційна платформа «За життя», які матеріальної цінності не представляють, посвідчення депутата Одеської міської ради, яке з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вирішив в подальшому повернути за грошову винагороду. Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 6500гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження просить вирок відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд призначаючи остаточне покарання порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність та помилково призначив покарання з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, поглинувши вирок Суворовського районного суду м. Одеси покарання, за яким засудженим ОСОБА_8 на час винесення оскаржуваного вироку було фактично відбуте.

На підставі цього прокурор просить:

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині призначення покарання - змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі; ч. З ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; ч. З ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі; на підстав ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурора питання про погіршення становища обвинуваченого не порушується, апеляційний суд вважає за можливе судовий розгляд проводити без участі обвинуваченого.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив апеляційну скаргу задовольнити та вирок змінити.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є зокрема, застосування закону, якій не підлягає застосуванню.

Вирок суду в частині доведеності винуватості у скоєні обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється, а тому в цій частині не переглядається.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, з приводу зміни вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів дійшла висновку про таке.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч.3 ст..75 КК України зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Також відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.65 К5К України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді I (одного) року обмеження волі, та на підставі ст. ст. 75, 76 цього ж Кодексу звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладанням відповідних обов`язків.

Таким чином, з 14.02.2022 року почався обчислюватись іспитовий строк, який закінчився 14.02.2025 року.

23.03.2023 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси засудженого ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2022 року, у зв`язку із закінченням строку випробування.

Таким чином, суд призначаючи остаточне покарання порушив вищевикладені вимоги закону та помилково призначив покарання з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, поглинувши покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси, за яким ОСОБА_8 на час постановлення оскаржуваного вироку фактично відбув призначене покарання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу.

За встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок районного суду відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2 та 3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 14.01.2022 року змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підстав ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4