печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 03.01.2023 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , яку передано слідчому судді ОСОБА_1 29.03.2023, на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 03.01.2023 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту від 16.12.2022 про проведення повторного допиту свідка за участі підозрюваного у межах кримінального провадження № 0004102 від 28.12.2016 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 з клопотанням від 16.12.2022 про проведення повторного допиту свідка за участі підозрюваного. Проте слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову датовану 03.01.2023, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що порушує право на захист ОСОБА_3 та не сприяє об`єктивному і неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та підлягає скасуванню внаслідок її необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії вказані в клопотанні.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі, оскільки на даний час в кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України та постанова слідчого є законною, обгрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, дізнавачу, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні організації заволодіння коштами АТ «Артем-Банк», вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні заволодіння коштами АТ «Артем-Банк», вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_10 у пособництві заволодінню коштами АТ «Артем-Банк», вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 5 ст. 191 КК Укранїни.

До Головного слідчого управління Національної поліції України з Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 щодо проведення повторного допиту свідка ОСОБА_11 за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 від 16.12.2022.

Постановою від 03.01.2023 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у задоволенні вказаного клопотання відмовив.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні свідка ОСОБА_11 вже було допитано, під час допиту свідок надала вичерпні відповіді на запитання слідчого, у зв`язку з чим слідчий вважає, що на даний час відсутня необхідність у повторному допиті свідка ОСОБА_11 . Також зазначив, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку слідчого вчиняти дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати завданням кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Разом з тим, слідчий зазначив, що сторона захисту не позбавлена можливості реалізувати своє право на допит свідків під час судового розгляду у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Одночасно слідчим суддею встановлено, що слідство дійшло висновку, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004102 від 28.12.2016 завершено і стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України для ознайомлення. Таким чином, органом досудового розслідування не вбачається за доцільне відновлення досудового розслідування та проведення слідчих (розшукових) дій на цій стадії.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги сторони захисту спрямовані на проведення слідчих дій, які під час відкриття матеріалів іншій стороні не проводяться, оскільки, аналізуючи положення частини першої статті 290 КПК України, слід дійти висновку про те, що законодавцем передбачено повідомлення сторін про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування після визнання вже зібраних, тобто вже наявних, під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, і подальше їх збирання виходитиме за межі досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.

Що стосується вимог заявника, якими він просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вчинити дії, вказані в клопотанні від 16.12.2022, їх слід залишити без задоволення, оскільки дана вимога є похідною від першої - про скасування постанови про відмову у задоволенні згадуваного клопотання про проведення слідчих дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1