Справа № 317/3325/23
Провадження №/п 1-кс/317/495/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023, за допомогою засобів поштового зв`язку, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що 16.06.2023 невстановлені особи, перебуваючи на березі річки Дніпро, поблизу населеного пункту Розумівка Запорізького району Запорізької області, таємно шляхом вільного доступу, в умовах воєнного часу, здійснили вирізку металобрухту з баржи.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, на підставі ст. 104, 105, 106, 234, 223, 237, КПК України, з метою врятування майна, а також виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 16 червня 2023 року у період часу з 19 годин 22 хвилин до 19 годин 40 хвилин старшим слідчим СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 був проведений огляд місця події, розташованого за адресою: на березі річки Дніпро, поблизу населеного пункту Розумівка, Запорізького району, Запорізької області.

Окрім цього, 16 червня 2023 року у період часу 21 годин 30 хвилин до 22 годин 02 хвилин слідчим СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 був проведений огляд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальну, біля буд. 12Б.

В ході огляду місця події вилучено автомобіль «Ford Transit», у кузові червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кузові якого перебувають 12 кисневих балонів, 3 газових балонів, 4 комплектів шлангів, 3 різаки по металу, 7 редукторів, 3 штуки захисних окулярів, 1 захисна маска, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від авто. Користувачем вказаних предметів є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 19.06.2023 автомобіль «Ford Transit», у кузові червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кузові якого перебувають 12 кисневих балонів, 3 газових балонів, 4 комплектів шлангів, 3 різаки по металу, 7 редукторів, 3 штуки захисних окулярів, 1 захисна маска, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від авто визнані речовими доказами за кримінальним провадженням.

Посилаючись на те, що вилучені об`єкти можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України можуть бути тимчасово вилученими, а отже згідно із ст. 170 КПК України підлягають арешту.

Прокурор, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився.

Слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі. Надав для огляду слідчому судді договір №15/03 цивільно-правового характеру (на виконання підсобних і допоміжних робіт) від 15.06.2023, укладений ТОВ «ОЛІО ТРАНС» із ОСОБА_4 ..

Користувач майна ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на його автомобіль та майно, повідомив, що здійснював свою роботу за трудовим договором, укладеним ним із ТОВ «ОЛІО ТРАНС».

Заслухавши слідчого та користувача майна, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий, за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує мету накладення арешту, правову кваліфікацію правопорушення, внесеного до ЄРДР за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Належних доказів, які б свідчили про правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження матеріали клопотання не містять.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зауважити, що сам факт визнання вилученого майна речовими доказами, за відсутності належного обґрунтування досягнення конкретних завдань арешту майна, визначених ст. 170 КПК України, не є безумовною підставою для накладення арешту на майно.

Слідчим у клопотанні жодним чином не доведена така мета арешту, як забезпечення збереження речових доказів, на яку останній посилається. Також клопотання слідчого не містить конкретних завдань, які будуть досягнуті шляхом накладення арешту на вилучене мацйно, а також доказів, що не накладення арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного у клопотанні майна, тобто обґрунтування необхідності арешту майна відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчим не доведено необхідності накладання арешту на вилучений у ОСОБА_4 транспортний засіб та майно, що містилось у ньому, та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору.

Повний текст ухвали проголошений 21.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1