ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/636/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/487/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не маючого на утриманні малолітніх дітей, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 3 вересня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 107360,00 грн. -,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливу мету, у невстановлений під час досудового розслідування час, використовуючи логістичну компанію ТОВ «Нова пошта» домовився з метою незаконного придбання наркотичного засобу - метадон та особливо небезпечної психотропної речовини - PVP для її подальшого збуту шляхом передачі цих речовин у місця позбавлення волі, а саме, у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» за адресою: Волинська область, Маневицький район, селище міського типу Маневичі, вулиця Снітка Андрія, будинок № 25, за місцем відбування покарання ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , відбуваючи покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , за допомогою наявного у нього мобільного телефону домовився про поштове відправлення особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу до установи відбування покарання, при цьому ОСОБА_11 придбавши у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці наркотичний засіб - метадон та особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, в подальшому передав їх ОСОБА_7 , який, розфасувавши, сховав вказані речовини у продукти харчування та засоби гігієни, з метою конспірації, та передав ОСОБА_11 з метою подальшого відправлення у місця позбавлення волі.

Після чого, 18.05.2023, ОСОБА_11 з поштового відділення №15 логістичної компанії ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Курузова, буд.5, за товаротранспортною накладною № 59 00, зазначивши відправником ОСОБА_12 , а одержувачем вказаного поштового відправлення ОСОБА_13 , особисто відправив вказане відправлення, у якому згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-23/9201-НЗПРАП від 19.06.2023, знаходився порошок білого кольору в середині запаяного полімерного згортку, який містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), масою 0,0616 г (в перерахунку на основу) та порошок білого кольору в середині запаяного полімерного згортку, який містив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0, 0502 г (в перерахунку на основу).

Після надходження вказаного відправлення до ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» та фактичного його отримання одержувачем, ОСОБА_10 , незаконно зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину та наркотичний засіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , посприяв у передачі зазначених особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу невстановленим особам за грошову винагороду, які в той час відбували покарання у вказаному місці позбавлення волі разом з ОСОБА_10 .

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливу мету, у невстановлений під час досудового розслідування час, використовуючи логістичну компанію ТОВ «Нова пошта» домовився з метою незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP - для її подальшого збуту шляхом передачі цих речовин у місця позбавлення волі, а саме, у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» за адресою: Волинська область, Маневицький район, селище міського типу Маневичі, вулиця Снітка Андрія, будинок № 25, за місцем відбування покарання ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , відбуваючи покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , за допомогою наявного у нього мобільного телефону домовився про поштове відправлення особливо небезпечної психотропної речовини до установи відбування покарання, при цьому ОСОБА_11 , придбавши у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, в подальшому передав її ОСОБА_7 , який, розфасувавши вказану речовину сховав у продукти харчування, з метою конспірації, та 07.06.2023, з поштового відділення №15 логістичної компанії ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Курузова, буд.5, за товаротранспортною накладною № 59 000 9 7895 1146, зазначивши відправником ОСОБА_14 , а одержувачем вказаного поштового відправлення ОСОБА_15 , особисто відправив вказане поштове відправлення, у якому, згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-23/9767-НЗПРАП від 29.06.2023, знаходився порошок білого кольору в середині зіп-пакета, який містив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), масою 0,1159 г (в перерахунку на основу).

Після надходження вказаного відправлення до ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» та фактичного його отримання одержувачем, ОСОБА_10 , зберігаючи особливо небезпечну психотропну речовину, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , посприяв у передачі зазначеної особливо небезпечної психотропної речовини невстановленим особам за грошову винагороду, які в той час відбували покарання у вказаному місці позбавлення волі разом з ОСОБА_10 .

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи корисливу мету, у невстановлений під час досудового розслідування час, використовуючи логістичну компанію ТОВ «Нова пошта» домовився з метою незаконного придбання наркотичного засобу - метадон для його подальшого збуту шляхом передачі цієї речовини у місця позбавлення волі, а саме, у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» за адресою: Волинська область, Маневицький район, селище міського типу Маневичі, вулиця Снітка Андрія, будинок № 25, за місцем відбування покарання ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , відбуваючи покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія № 42», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , за допомогою наявного у нього мобільного телефону домовився про поштове відправлення наркотичного засобу до установи відбування покарання. При цьому ОСОБА_7 , придбавши у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці наркотичний засіб - метадон, став зберігати його за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшої передачі у місця позбавлення волі.

Так, 06.07.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-23/10437-НЗПРАП від 07.07.2023 кристалічна речовина біло-коричневого кольору (вміст згортка з фольги, що знаходиться в зіп-пакеті), містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - МЕТАДОН, маса якого складає 0,1540 г., в перерахунку на основу, яку ОСОБА_7 незаконно зберігав за вказаною адресою за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою подальшого збуту шляхом відправлення до місць позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

3 вересня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 5).

6 липня 2023 року о 10 год. 12 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 147-149).

7 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 162-165).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, відмовити, обрати відносно останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризики, які вказані прокурором не доведені та є лише припущенням.

Зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою пояснення самого підозрюваного, зокрема те, що згідно підозри та обставин зазначених в клопотанні слідчого, у ОСОБА_7 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем його мешкання було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - Метадон, який ОСОБА_7 начебто незаконно зберігав за вказаною адресою. Як пояснив сам ОСОБА_7 він є наркотично залежною особою, з цих підстав у клінічному закладі з надання психіатричної допомоги перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії, під час якої, йому надають Метадон для лікування, на підтвердження чого стороною захисту слідчому судді було надано оригінал листка призначень, виданого медичною установою з графіком отримання ОСОБА_7 відповідних препаратів - таблеток Метадон, однак слідчий суддя навіть не відобразив в оскаржуваній ухвалі дослідження вказаних документів, які фактично виключають наявність злочину, який інкримінується ОСОБА_7 , зокрема, в частині незаконного зберігання наркотичних речовин.

Крім того вказує, що слідчим суддею не було відображено в оскаржуваному рішенні документи, які підтверджують наявність захворювання у батька підозрюваного, який в побуті потребує різноманітної допомоги.

Звертає увагу на те, що підозрюваний має власне житло, де зареєстрований та мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_16 , що свідчить про існування у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків.

Вказує, що фактично з приводу розгляду звернення ОСОБА_16 про взяття на особисту поруку ОСОБА_7 , слідчий суддя не прийняв обґрунтованого та законного рішення.

Зазначає, що єдиним вагомим аргументом на який послався слідчий суддя як на підставу задоволення клопотання це тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, проте тяжкість не може сама по собі бути виправданням тримання під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим ат просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Зокрема, такими даними є: рапорт оперуповноваженого ОВ по БНОН ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» (а.с. 11); протокол огляду місця події від 2 вересня 2022 року (а.с. 12-15); висновок експерта №СЕ-19/103-22/7545-НЗПРАП від 16 вересня 2022 року (а.с. 19-28); протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 31 травня 2023 року (а.с. 33-46); протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 6 квітня 2023 року (а.с. 47-68); протокол огляду і виїмки кореспонденції від 18 травня 2023 року (а.с. 69-72); висновок експерта №СЕ-19/108-23/9201-НЗПРАП від 19 червня 2023 року (а.с. 74-81); протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 19 березня 2023 року (а.с. 82-83); протокол огляду і виїмки кореспонденції від 8 червня 2023 року (а.с. 84-87); висновок експерта №СЕ-19/108-23/9767-НЗПРАП від 29 червня 2023 року (а.с. 88-94); протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 19 червня 2023 року (а.с. 95-108); рапорт старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 118); протокол обшуку від 6 липня 2023 року (а.с. 132-137); висновок експерта №СЕ-19/108-23/10437-НЗПРАП від 7 липня 2023 року (а.с. 139-146).

Із наведеного вбачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії, під час якої йому надають Метадон для лікування, що виключає наявність злочину в частині незаконного зберігання наркотичних речовин, то слід зазначити, що кількість вилученого за місцем мешкання ОСОБА_7 наркотичного засобу перевищує щоденну дозу призначеного йому наркотичного засобу Метадон для лікування.

Крім того, слід зазначити, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відтак, доводи, які фактично зводяться до необґрунтованості підозри спростовуються вищевикладеним.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, яке відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, особливо це стосується початкових етапів притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також, ОСОБА_7 раніше судимий, раніше звільнявся від відбування покарання по відбуттю строку покарання, а маючи не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженню по якому обвинувальний акт направлено до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних умисних злочинів.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а доводи апеляційної скарги в цій частині спростовані вищевказаним.

Посилання на наявність у підозрюваного житла, де він мешкає разом зі своєю матір`ю, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів вважає, що ці обставини не є безумовними підставами для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що існують підстави для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який би усунув вказані ризики та забезпечив його належну процесуальну поведінку не встановлено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 3 вересня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 107360,00 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 334/636/23