ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1109/23

Провадження № 1-кс/210/2045/23

"15" серпня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 за №0000111 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

У клопотанні в порядку статті 174 КПК України ставиться питання про скасування арешту, накладеного 12 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23) на майно вилучене в ході проведення обшуку, а саме: свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 75500,00грн., які є власністю ОСОБА_4 .

Виклад обставин та правова кваліфікація

СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111, відомості про яке внесені 31 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Постановою начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Під час досудового розслідування попередньо встановлено, що група осіб залучили до протиправної діяльності 15 осіб, які шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян України та військовослужбовців.. Також, встановлено, що учасники протиправної схеми організували свою діяльність за різними адресами у м. Кривий Ріг.

Орган досудового розслідування вважає, що до організації протиправної схеми причетні мешканці м. Кривий Ріг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , 14.05.1985, які залучили до своєї діяльності близько 20 осіб мешканців м. Кривий Ріг та у складі організованої групи вчиняють шахрайські дії у відношенні громадян України та військовослужбовців.

Так учасники групи системно створюють облікові записи, в соціально-орієнтованій мережі Інтернет Інстаграм, що імітують заможний спосіб життя та високий матеріальний дохід їх власників. В подальшому, визначаючи активних користувачів, учасники групи ініціюють спілкування із громадянами України, в ході якого вводять їх в оману, пропонуючи високий дохід від букмекерської компанії. Після переказу початкової суми коштів, учасники групи вимагають від потенційної жертви інші платежі мотивуючи високою комісією на вивід коштів і т.п., разом з цим жодних виплат в подальшому не здійснюють.

За інформацією отриманою від потерпілих громадян збір коштів здійснюється шахраями на банківську картку НОМЕР_2 . Встановлено, що банківська картка відкрита на громадянку України, мешканку міста Кривого Рогу, ОСОБА_8 . Учасники групи використовують банківські картки українських банків для прийому коштів, а в подальшому, з метою анонінімізації вказані кошти конвертуються з використанням криптовалют.

Попередня правова кваліфікація - кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, вчинене групою осіб.

Встановлено, що 09 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1331/23), проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: автомат «Сайга» з магазином спорядженим 10 патронами та 38 патронів; відео реєстратор «Alpfa»; банківські картки Приват Банк № НОМЕР_3 , Ощад Банк № НОМЕР_4 , ПУМБ №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , Моно Банк № НОМЕР_8 ; сім картки №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 та сім холдери №№ НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів Ford Fusion AE6049XB серія НОМЕР_16 та Tayota Land Cruiser Prado 150 АЕ40000МН серія НОМЕР_17 ; грошові кошти в сумі 75550 гривень; ніж в чохлі; мобільний телефон Iphone 10 Pro Max IMEI НОМЕР_18 ; жорсткий диск s/n 9RX62ED3; ноутбук Lenovo s/n MP299AVW; мобільний телефон Nomi.

Постановою слідчого від 10.06.2023 вказані вище речі та документи визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Позиції сторін

На розгляд клопотання учасники кримінального провадження не з"явилися. Заявником подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Мотивація суду

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1382/23) на вищевказане майно, яке набуло статусу тимчасово вилученого, накладено арешт, зокрема на свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 75500,00грн.

Адвокат ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді із клопотання про скасування арешту, накладеного на свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 75500,00грн, посилається на те, що:

- питання про арешт майна було вирішено в судовому засіданні без участі власника майна, без його виклику у судове засідання та без повідомлення про розгляд вказаного питання слідчим суддею, що, в свою чергу, унеможливило участь представника ОСОБА_4 в розгляді даної справи та надання власної правової позиції з приводу поданого органами досудового слідства клопотання про арешт майна;

- у слідчого судді були відсутні визначені законом підстави для накладення арешту на майно, а клопотання прокурора є необґрунтованим;

- в ході обшуку було вилучене майно, яке належить ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності, дозвіл на вилучення якого слідчим суддею не надавався, ОСОБА_4 не є особою, відносно яких проводиться досудове розслідування;

- вилучене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК щодо речових доказів, не використовувалося з метою вчинення злочину та не містить на собі його слідів.

- під час обшуку не було знайдено жодних речей, документів, які б мали на собі сліди злочину, були знаряддям злочину або використовувались у злочинній діяльності, що вказує на відсутність підстав для визнання вилученого майна речовими доказами по вказаному провадженню.

- відсутні підстави вважати, що арештоване майно підлягатиме спеціальній конфіскації.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження. Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, з метою забезпечення в ході досудового розслідування проведення експертизи транспортного засобу, для виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, з метою збереження речових доказів накладено арешт на вищевказане майно.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що під час обшуків, проведених у даному кримінальному провадженні, окрім свідоцтва про реєстрацію на транспорнтний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 та грошових коштів в сумі 75500,00грн., вилучено й сам транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_5 , однак на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про подальшу чинність арешту майна, повного чи часткового скасування арешту, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинувачених, третіх осіб.

Відповідні дані мають бути доведені сторонами час розгляду клопотання в порядку статті 174 КПК України, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто арешт майна накладено з метою збереження речового доказу.

В той же час стороною захисту не доведено наявність підстав для скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію на транспорнтний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 75500,00грн., а так само й те, що такий захід є неспівмірним до завдань кримінального провадження, та суттєво обмежує право власності третіх осіб..

Транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 вилучено, та на нього накладено арешт, оскільки останній використовувався ОСОБА_5 , і набутий у власність ОСОБА_4 28 квітні 2023 року за 3000,00 (три тисячі гривен), про що свідчить договір комісії, тобто після виявлення фактів шахрайства, до яких може бути причетний ОСОБА_5 . Середня ринкова вартість вказаного транспортного засобу становить від 42000 дол. США.

При цьому підстав для скасування арешту, накладеного на транспортний засіб, не встановлено, а отже й відсутні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді на свідоцтво про реєстрацію на транспорнтний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 .

Слідчий суддя враховує, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна розглядається за участю власника майна. В той же час, клопотання прокурора про арешт майна, що не було тимчасово вилучено, може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду. Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.

Доводи захисту не є спроможними та достатніми для скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, питання про арешт майна вирішено за відсутності власника. Однак майно вилучено під час проведення санкціонованого обшуку, ОСОБА_5 підписав протокол обшуку, та відповідно останньому вручено ухвалу про проведення обшуку, а розгляд клопотання здійснено за відсутності власника, що узгоджується з положеннями статті 172 КПК України.

Неповідомлення чи неналежне повідомлення власника про розгляд клопотання не може бути єдиною підставою для скасування арешту..

Під час досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 знаходився у користуванні ОСОБА_5 ..

На теперішній час орган досудового розслідування вважає, що до організації протиправної схеми - шахрайства, причетний мешканець м. Кривий Ріг - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не виключена можливість, що останній міг залучити до своєї діяльності інших осіб, які у складі організованої групи вчиняють шахрайські дії шляхом створення облікових записів, в соціально-орієнтованій мережі Інтернет Інстаграм.

Дохід ОСОБА_4 за 2022 рік становив 198000,00грн. - близько 5200 дол.США., про що свідчить відповідна декларація.

Слідчий суддя враховує, що вилучене під час обшуку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначених у статті 98 КПК України, а стороною захисту не доведено поза розумним сумнівом, що майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , не могло було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди або не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Що стосується грошових клштів, вилучених при проведені обшуку, слідчий суддя вважає, що останні також моггли бути набуті злочинним шляхом, оскільки сама по собі декларація про доходи не є свідченням, що саме кошти у сумі 75550,00 грн. є особистою власністю ОСОБА_4 , а не власністю ОСОБА_5 .

Відомості про наявність офіційних доходів у ОСОБА_5 до клопотання не надані, а так само й докази того, що ОСОБА_4 отримувала дохід у готівковій формі, чи ці кошти були зняті з рахунку в банківській установі.

За обставин, встановлених органом досудового розслідування, не виключається вірогідність того, що грошові кошти у сумі 75550,00 грн можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом шахрайських дій, жодній особі не повідомлено про підозру. Досудове розслідування розпочао 31 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - Шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Сторона захисту належними та допустими доказами не довела законність походження та набуття права власності на транспортний засіб транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_5 , а так само й видучених грошових коштів у сумі 75550,00 грн., що не виключає набуття цього майна за рахунок коштів, одержаних злочинним шляхом - від шахрайських дій.

У кожному конкретному кримінальному провадженні при застосуванні видів обтяження, продовження їх чинності - в даному випадку арешту майна, - обов`язково мають бути наявні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно залишити обмеження (арешт майна) з метою уникнення негативних наслідків.

Встановлено, що транспортний засіб транспортний засіб Toyota Land Crusiser Prado 150 з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво доя кого також перебуває під арештом, а так само й грошові кошти у сумі 75550,00 грн відповідають критеріям речового доказу - можуть бути предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій, або річчю, набутою кримінально протиправним шляхом, що узгоджується зі статтею 98 КПК УКраїни.

Крім того, за змістом пункту 4 частини 2 статті 167 КПК УКраїни тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За таких обставин подальше збереження чинності накладеного арешту на речі, зазначені в клопотанні виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і непорушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 за №0000111 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1