Справа № 496/2826/18
Провадження № 1-кп/496/133/23
У Х В А Л А

повний текст

31 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

заучастю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.

05 червня 2023 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурором до суду було подано клопотання про продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане нею клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1 ст. 177 КПК України: обвинувачений може переховуватися від суду. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі постановлення обвинувального акту, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, гідної репутації, а також враховуючи характер вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , є підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав захисника.

Від потерпілого до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Беручи до уваги позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за інкриміновані дії підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, обвинувачений не має постійного джерела доходу, непрацевлаштований, раніше притягувався до відповідальності за аналогічні злочини, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали, суд вважає клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, суд надає оцінку поведінці обвинуваченого під час судових засідань, в яких він неодноразово дозволяв собі зухвалу поведінку, та висловлювався негативними гаслами та погрозами відносно інших учасників провадження, в тому числі в бік суду, прокурора, що свідчить про те, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу, може реалізувати тиск та погрози на свідків, що може призвести до зміни ними своїх показів або до відмови від дачі показів.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік, стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи те, що інші характеризуючи данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що інші, більш м`які види запобіжного заходу не можуть забезпечити належне виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги до свободи особи та вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений не визнає вину в інкримінованому йому злочині та перебуваючи не під вартою може чинити тиск на потерпілого з метою зміни його показів.

Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 31 травня 2023 року до 29 липня 2023 року, включно.

Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні продовження запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05 червня 2023 року о 11:00 годині.

Суддя ОСОБА_1