Провадження №1-кс/522/5427/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у непризначенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо непризначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що слідчим відділом ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17 серпня 2023 року засобами електронного зв`язку ним було отримано копію постанови слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 03.08.2023 року про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Вважає, що вказана постанова свідчить про протиправну бездіяльність слідчого, що полягає у непризначенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, необхідної для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

27 липня 2023 року шляхом надіслання на електронну адресу ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ним було подано до слідчого ОСОБА_5 клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 .

Вказує, що дане клопотання обґрунтовував тим, що в ході досудового розслідування встановлено обставини нападу на підозрюваного групою осіб, в тому числі потерпілою, із застосуванням фізичного насильства, під час якого потерпіла заволоділа майном потерпілого. Підозрюваний звертався до перехожих по допомогу, але ніхто не втрутився у ситуацію, тому він змушений був захищатися. Слідством на даний час не встановлено обставин того, що напад на підозрюваного не був небезпечним для життя чи здоров`я, або підозрюваний не вважав цей напад небезпечним. При цьому підозрюваний, стверджує, що його дії були самозахистом та захистом своїх майнових прав.

Тому, на думку сторони захисту, у кримінальному провадженні існують невирішені питання щодо психічного стану підозрюваного на момент вчинення кримінального правопорушення і на даний час, щодо ставлення підозрюваного до вчинюваних групою осіб відносно нього протиправних дій, щодо усвідомлення та правильного оцінювання підозрюваним ситуації, яка склалася, щодо розуміння ним адекватності своїх дій та бажання настання тяжких наслідків, тощо. Для вирішення у кримінальному провадженні цих питань та визначення осудності підозрюваного необхідні спеціальні знання у галузі психології та психіатрії.

Зазначає, що у зв`язку із викладеним, у клопотанні просив слідчого призначити комплексну судову психолого- психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеської філії судово- психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України». При цьому, у клопотанні просив поставити перед експертами для вирішення наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому діяння та чи страждає у даний час на будь-який психічний розлад?

2. Чи має ОСОБА_4 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то які саме?

3. Чи здатний ОСОБА_4 з урахуванням рівня його розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей розуміти характер і фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки?

4. Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_4 ? Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_4 суттєво вплинути на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

5. Чи могли обставини особистого сприйняття наслідків війни та бойових дій, загибелі та поранень людей, окупації військами російської федерації Маріуполя, а також вимушеного залишення домівки та переселення вплинути на психологічний стан ОСОБА_4 , спричинити зміни в його емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що вплинуло на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

6. Чи могли обставини вчинення протиправних дій з боку групи осіб по відношенню до ОСОБА_4 , а саме словесні образи, приниження, нанесення ударів, смикання за волосся, відкрите заволодіння майном, а також байдужість перехожих на заклики ОСОБА_4 про допомогу вплинути на його психологічний стан, спричинити зміни в його емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що вплинуло на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

6. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння в емоційному стані (і в якому саме (сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація тощо)), що суттєво вплинув на його свідомість і поведінку?

7. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

8. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

9. Чи спроможний був ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально- психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повного мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?

У скарзі зазначає, що у відповідь на вказане клопотання слідчий ОСОБА_5 листом від 31.07.2023 року № С-1329 повідомила, що судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000873 від 22.06.2023 буде призначено після проведення всіх необхідних слідчих дій. Захисник вважав, що даною відповіддю слідчий фактично повідомила його про повне задоволення клопотання. Вказує, що на підтвердження його розуміння, свідчить також і те, що постанови про відмову або про часткову відмову у задоволенні клопотання слідчий йому не вручала.

Адвокат зазначає, що далі 17 серпня 2023 року на його клопотання слідчий СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 вислала йому за допомогою месенджера «Телеграм» копію постанови слідчого ОСОБА_5 від 03.08.2023 року про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. Аналіз змісту вказаної постанови, на його думку, дозволяє зробити висновок, що незважаючи на назву постанови, слідчим було призначено саме судову психіатричну експертизу.

На думку захисника, єдиним мотивом призначення експертизи слідчий у постанові зазначила те, що в ході досудового розслідування виникли сумніви в психічній осудності підозрюваного. При цьому жодних обставин нападу і вчинення протиправних дій по відношенню до підозрюваного з боку в тому числі потерпілої, які встановлені досудовим розслідуванням та на які він вказував у своєму клопотанні у слідчий не згадує. Тобто жодних вихідних даних, на які має спиратися експерт у постанові слідчим не зазначено, лише сухе повідомлення про сумніви в осудності.

Крім того, у мотивувальній частині постанови в якості правового обґрунтування свого рішення слідчий посилається на ст. 509 КПК України, яка визначає порядок призначення у кримінальному провадженні психіатричної експертизи, а також на положення затвердженого наказом МОЗ України від 08.05.2018 № 865 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи. При цьому у постанові немає посилань на положення кримінального процесуального законодавства щодо загальних підстав призначення експертизи у кримінальному провадженні та щодо підстав призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи неповнолітнього, а також на положення Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 щодо психологічної експертизи. Тобто слідчий заявив лише про вузько-спеціальну (психіатричну) зацікавленість слідства, фактично відхиливши психологічні дослідження.

Також, захисник не згоден з тим, що, у резолютивній частині постанови перед експертами поставлені такі питання, які притаманні суто психіатричному дослідженню людини - чи страждав та чи страждає підозрюваний на психічні розлади, чи міг усвідомлювати та керувати своїми діями, чи може постати перед слідством і судом, чи потребує примусових заходів медичного характеру. При цьому у постанові не зазначено жодного питання, заявленого адвокатом у клопотанні, для вирішення якого потрібні спеціальні знання в галузі психології. Вважає, що слідчий безпідставно не поставив перед експертами цілий блок питань, вирішення яких, на його думку, має суттєве значення для кримінального провадження та які можуть бути вирішенні психологами.

Таким чином, адвокат зазначає, що замість комплексної судової психолого-психіатричної експертизи слідчий всупереч своєму повідомленню щодо задоволення його клопотання призначила судово-психіатричну експертизу.

У зв`язку із наведеними обґрунтуваннями скарги, захисник просить слідчого суддю:

«Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, уповноваженого на ведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000873 від 22.06.2023 винести постанову про уточнення постанови слідчого ОСОБА_5 від 03.08.2023 про призначення амбулаторної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи, а саме в частині доповнення постанови:

- у мотивувальній частині - вихідними даними, а саме відомостями про обставини нападу на підозрюваного групою осіб та вчинення відносно нього протиправних дій, що могли спровокувати сильне душевне хвилювання підозрюваного, а відповідно могли вплинути на здатність підозрюваного повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в ситуації, що склалася, а також відомостями про потребу у спеціальних знаннях в галузі психології та психіатрії для вивченні даних обставин як мотивів призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи;

- у мотивувальній частині - правовим обґрунтуванням необхідності призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, а саме посиланнями на положення ст.ст. 242, 243,486 КПК України, а також нормами Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10.1998 № 53/5 (в редакції наказу Мін`юсту від 26.12.2012 № 1950/5) щодо психологічної експертизи як частини комплексного експертного дослідження;

- у резолютивній частині - питаннями, на які експертам потрібно відповісти за результатами комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного, а саме питаннями, які були заявлені мною у клопотанні від 27.07.2023, про задоволення якого було повідомлено листом слідчого від 31.07.2023 № 60.2 С-1329, а саме:

1. Чи страждав ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому діяння та чи страждає у даний час на будь-який психічний розлад?

2. Чи має ОСОБА_4 відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то які саме?

3. Чи здатний ОСОБА_4 з урахуванням рівня його розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей розуміти характер і фактичний зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки?

4. Які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_4 ? Чи могли індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_4 суттєво вплинути на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

5. Чи могли обставини особистого сприйняття наслідків війни та бойових дій, загибелі та поранень людей, окупації військами російської федерації Маріуполя, а також вимушеного залишення домівки та переселення вплинути на психологічний стан ОСОБА_4 , спричинити зміни в його емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що вплинуло на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

6. Чи могли обставини вчинення протиправних дій з боку групи осіб по відношенню до ОСОБА_4 , а саме словесні образи, приниження, нанесення ударів, смикання за волосся, відкрите заволодіння майном, а також байдужість перехожих на заклики ОСОБА_4 про допомогу вплинути на його психологічний стан, спричинити зміни в його емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що вплинуло на його поведінку під час скоєння інкримінованого йому діяння?

6. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння д емоційному стані (і в якому саме (сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація тощо)), що суттєво вплинув на його свідомість і поведінку?

7. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

8. Чи перебував ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

9. Чи спроможний був ОСОБА_4 у момент скоєння інкримінованого йому діяння з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально- психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки?

2) Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, уповноваженого на ведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000873 від 22.06.2023 направити постанову про уточнення постанови слідчого ОСОБА_5 від 03.08.2023 про призначення амбулаторної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи на виконання до Одеської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України».

Захисник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, а також прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Слідчий суддя вважає, що судовий розгляд можливо здійснювати без участі прокурора та слідчого, оскільки їх неявка, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя розглянувши матеріали скарги та дослідивши доводи скаржника, приходить до наступних висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 , параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК).

Слідчим суддею з`ясовано, що в провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000873 від 22.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27.07.2023 адвокатом ОСОБА_3 скеровано в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на адресу слідчого засобами електронного зв`язку клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 .

Листом від 31.07.2023 року № С- 1329 слідчим повідомлено захисника про те, що судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000873 від 22.06.2023 буде призначено після проведення всіх необхідних слідчих дій.

03.08.2023 року слідчим ОСОБА_5 прийнято постанову про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Мотивуючи дану постанову, слідчий в обґрунтування зазначив: «В ході проведення досудового розслідування виникли сумніви в психічній осудності підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. На підставах передбачених ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Відповідно до вимог ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Згідно ст. 569 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Відповідно до п. 3 «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» затвердженого Наказом МОЗ України № 865 від 08.05.2018 року, судово- психіатричну експертизу проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.».

У зв`язку з чим, слідчим даною постановою призначено амбулаторну комплексну судово психолого-психіатричну експертизу.

Із постанови також вбачається, що слідчим на дослідження призначеної експертизи поставлено наступні питання: «- Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і період який відноситься до скоєння інкримінованого йому діяння, яким-небудь тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, та чи міг він усвідомлювати свої дії та керуватись ними?

- Чи маються у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які-небудь індивідуально-психологічні особливості, які могли б зробити істотний вплив на його поведінку при здійсненні інкримінованого йому діянні?

- Чи страждає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психічними захворюваннями у даний час, чи може усвідомлювати свої дії, керувати ними, чи може за своїм психічним станом постати перед слідством та судом?

- Чи потребує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм психічним станом застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, якщо так то яких саме?

Слідчий суддя, зі змісту даної постанови, встановлює, що в ній не міститься доводів слідчого, щодо дослідження чи спростування доводів сторони захисту, зазначених у клопотанні про призначення даної експертизи. Крім того, в постанові відсутні посилання, на те, що під час призначення даного експертного дослідження слідчим було розглянуте подане стороною захисту клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 .

Вбачається, що питання, які поставлені слідчим у постанові для дослідження, відрізняються від питань, про які клопотала сторона захисту, а відсутність необхідності у їх дослідженні зовсім не обґрунтована при мотивуванні постанови про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки призначення експертизи вважається процесуальною дією, то вказане клопотання сторони захисту підлягало розгляду в порядку ст. 220 КПК.

Враховуючи пояснення особи, яка звернулася із скаргою, щодо незгоди в повній мірі із мотивуванням та питаннями, які поставлені на вирішення експерта у постанові про призначення експертизи, не спростування таких доводів слідчим, слідчий суддя приходить до висновку щодо нездійснення процесуального реагування в порядку ст.220 КПК на вищезазначене клопотання адвоката та, як наслідок, про допущену бездіяльність.

Слідчий суддя, звертає увагу, що положеннями ст. 486 КПК України визначено, що у разі необхідності для вирішення питання про наявність у неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого психічного захворювання чи затримки психічного розвитку та його здатності повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в конкретній ситуації призначається комплексна психолого-психіатрична експертиза.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

На підставі положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що вимоги скарги про зобов`язання слідчого доповнити постанову в мотивувальній частині та доповнення її резолютивної частини додатковими питаннями є безпідставними, оскільки таке рішення слідчого судді може бути винесене тільки за наслідками розгляду клопотання сторони захисту про проведення експертизи, у випадках та в порядку, встановлених ст. 244 КПК.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Отже дана скарга підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов`язання слідчих, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року, розглянути в порядку ст. 220 КПК клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 27.07.2023 року про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 та про результати його розгляду повідомити автора клопотання.

Керуючись ст.ст. 220, 221 303-307, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у непризначенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчих СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року, розглянути належним чином, в порядку ст. 220 КПК клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 від 27.07.2023 року про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та про результати його розгляду повідомити особу, яка заявила клопотання.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1