Справа № 215/4363/21
УХВАЛА

21 вересня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000154 від 17 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 , 1972 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на те, що необхідно завершити судовий розгляд справи, допитати свідків, враховуючи суспільну небезпеку і тяжкість злочину, сувору міру покарання, відсутність доходу і міцних соціальних зв`язків, негативні характеризуючі данні щодо обвинуваченого, неявку до суду, через продовження існування ризиків незаконного впливу на свідків та ухилення від суду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, вказав про відсутність намірів ухилятись від суду і просив змінити запобіжний захід.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого, вказував на наявність житла, відсутність ризиків і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, як і раніше ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я людини, що викликає значний суспільний інтерес і за який законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, неодноразово не з`являвся в судові засідання, не працевлаштований, неодружений і міцних соціальних зв`язків не має, тому з метою уникнення від можливого суворого покарання він може переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в т.ч. шляхом впливу на свідків.

Отже, суд вважає, що обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків.

Доводи обвинуваченого про поважні причини неявки до суду не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту свідків і дослідження письмових доказів, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 19 листопада 2023 року включно.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

Суддя: