Справа № 202/7002/23
Провадження № 1-кс/202/3171/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого Першого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 17.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001141, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2023 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчих Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження №0001141 від 17.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, за фактом застосування насильства щодо підлеглого, вчинене із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира зенітно-ракетного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , являючись військовою службовою особою, всупереч вимог ст. ст. 3, 27, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 28, 29, 31, 32, 49, 58, 59, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 22 годині 16 квітня 2023 року, перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, із застосуванням зброї, з мотивів невдоволення періодичними порушеннями військової дисципліни у вигляді вживання алкогольних напоїв та небажанням проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння підлеглим йому за званням та посадою - механіком-водієм 2 зенітно - ракетного відділення зенітного ракетного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_6 , з метою протиправного заподіяння йому тілесних ушкоджень та залякування його фізичною розправою за вчинення таких порушень дисципліни, демонстрації переваги за службовим становищем та ствердження власного авторитету у військовому колективі, грубо порушуючи надану йому, як командиру, дисциплінарну владу, в порушення закріпленого у військових статутах порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, всупереч інтересам служби, із закріпленої за ним зброї 9 мм. пістолетом Макарова № НОМЕР_2 здійснив один постріл в голову старшого солдата ОСОБА_6 , в наслідок якого настала смерть останнього.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

17.04.2023 слідчим було здійснено виїзд на місце події, під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на кулю калібру 9 мм.; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 38x70; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на гільзу калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x02; пістолет Макарова, на якому з лівої сторони мається маркування НОМЕР_2 , 1963 рік, та магазин споряджений 1 набоєм; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x03.

Вилучені речі та предмети містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже мають безпосереднє доказове значення у кримінальному провадженні та будуть використані як об`єкти дослідження для проведення низки експертиз.

Вилучене в ході вищевказаного огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 17.04.2023.

Слідчий в обґрунтування клопотання посилається на вимоги ч. 1 ст. 170 КПК України, та просить накласти на тимчасово вилучене майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також, враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з арештом вказаних речей будуть створені можливості для його знищення або переховування.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки зазначені вище об`єкти мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в слідчих Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження №0001141 від 17.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, за фактом застосування насильства щодо підлеглого, вчинене із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

17.04.2023 слідчим було здійснено виїзд на місце події, під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на кулю калібру 9 мм.; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 38x70; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на гільзу калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x02; пістолет Макарова, на якому з лівої сторони мається маркування НОМЕР_2 , 1963 рік, та магазин споряджений 1 набоєм; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x03.

Вилучене в ході вищевказаного огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 17.04.2023 року.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що тимчасово вилучене майно, а саме: предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на кулю калібру 9 мм.; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 38x70; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на гільзу калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x02; пістолет Макарова, на якому з лівої сторони мається маркування НОМЕР_2 , 1963 рік, та магазин споряджений 1 набоєм; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x03, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду 17.04.2023 у кримінальному провадженні № 0001141 від 17.04.2023, а саме: предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на кулю калібру 9 мм.; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 38x70; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм., з маркуванням на донці гільзи 270x02; предмет схожий на гільзу калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x02; пістолет Макарова, на якому з лівої сторони мається маркування НОМЕР_2 , 1963 рік, та магазин споряджений 1 набоєм; предмет схожий на патрон калібру 9x18 мм. з маркуванням 270x03.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1