Справа № 201/5246/23
Провадження № 1-кс/201/1921/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до якої просить поновити строк на оскарження рішення слідчого; визнати незаконним процесуальне рішення слідчого від 01 березня 2022 року про закриття кримінального провадження; скасувати постанову слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 01 березня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0002984; зобов`язати керівника органу досудового розслідування - начальника слідчого відділу ВП №5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, слідчого або іншу особу органу Національної поліції України, уповноважену на виконання функцій і повноважень слідчого, поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002984; зобов`язати слідчого виконати усі слідчі та процесуальні дії, вказані у його клопотаннях як потерпілого, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що він придбав суцільнозварний металевий гараж (механічному розбиранню не підлягає). Розміщення гаражу він легалізував шляхом укладення 01 жовтня 1997 року договору оренди землі між ним та виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, який було декілька разів пролонговано. Починаючи приблизно з 2004-го року, функції отримання від нього орендної плати за землю були передані податковій інспекції Жовтневого (нині - Соборного) району м. Дніпропетровська, якій він щорічно сплачує певну суму у вигляді земельного податку з відповідним цільовим використанням. За останні два роки він сплатив податок у травні 2021 та грудні 2022 року. Таким чином, скаржник зазначає, що усі майже 25 років він на законних підставах (правомірно), у відповідності із статтями 21-22, 28, 30, 41 Конституції України, статтями 11, 15-16, 19, 21, 179, 181, 183, 190, 203-207, 289, 311, 316-319, 321, 325, 328, 334, 386 Цивільного кодексу (ЦК) України, володіє майном у вигляді неподільної речі - зазначеним вище металевим гаражем, розташованим в межах прибудинкової території дому АДРЕСА_1 , і має право на захист свого права власності, у тому числі і на самозахист. У зв`язку із загрозою знищення гаражу, яку 04 вересня 2019 року він отримав у письмовій формі від комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради, та зважаючи, що такі дії містять у собі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 14 та ч. 2 ст. 194, 195, 364, 365 КК України, 06 вересня 2019 року він звернувся до Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із письмовою заявою про готування до злочину та закінчений злочин. Після того, як заяву було проігноровано, а бездіяльність слідчого він оскаржив слідчому судді, який задовольнив його скаргу, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за номером 0002984, і 26 листопада 2019 року слідчий відкрив кримінальне провадження за статтею 364 ч. 1 КК України. 07 вересня 2020 року з відповіді заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, датованої 14.08.2020 року, він дізнався про те, що кп-984 слідчий закрив ще 07 липня 2020 року. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 14 вересня 2020 року (справа № 201/8507/20, провадження 1- кс/201/3252/2020) незаконну постанову слідчого було скасовано. Наслідком даного судового рішення повинно було бути поновлення досудового розслідування. Крім того, 12 листопада 2020 року слідчий вдруге закрив кримінальне провадження-984 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 04 січня 2021 року (справа № 201/12464/20, провадження 1-кс/201/4526/2020) незаконну постанову слідчого було скасовано, що автоматично тягне за собою відновлення досудового розслідування у КП-984. Крім того, скаржник вказує, що 24 квітня 2023 року він побачив на своєму гаражі так зване «ПОПЕРЕДЖЕННЯ № 16729 щодо демонтажу». У подальшому з листа заступника керівника окружної прокуратури № 2 ОСОБА_6 від 27.04.21 року він дізнався, що КП-984 ще 01 березня 2022 року було закрито втретє. Цей лист він отримав 28 квітня 2023 року, о 16-й годині 18 хвилин на свою електронну пошту. Скаржник зазначає, що зважаючи на незаконність прийнятого слідчим рішення, воно підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що слідчий не зазначив жодного доказу чи аргументу, якими він керувався, приймаючи рішення, грубо порушуючи права потерпілого (статті 55-56, 284 КПК України).

Скаржник надав суду заяву про розгляд скарги без його участі, просив її задовольнити.

Слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги по даному кримінальному провадженню без його участі.

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0002984 від 26.11.2019 року за ч.1 ст.364 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 01.03.2023 року вказане кримінальне провадження закрито, у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені працівником правоохоронного органу, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Примітка. 1. Службовими особами у статтях 364, 365, 368, 3682, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Суб`єктивна сторона службового зловживання характеризується умисною чи змішаною формою вини. При цьому діяння вчинюється лише з прямим умислом, а щодо наслідків вина може бути як у формі умислу, так і необережності (див. загальні положення до цього розділу). У цілому злочин визнається умисним. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони службового зловживання є мотив: а) корисливі мотиви; б) інші особисті інтереси; в) інтереси третіх осіб. Корисливі мотиви полягають у прагненні особи шляхом зловживання своїм службовим становищем одержати матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди. Інші особисті інтереси виявляються у прагненні шляхом використання службового становища здобути різноманітні вигоди нематеріального характеру (просунутися за службою, одержати нагороду, уникнути відповідальності за недоліки в роботі тощо). Особисті інтереси можуть бути обумовлені такими спонуканнями, як кар`єризм, протекціонізм, помста, заздрість, пихатість тощо. Інтереси третіх осіб можуть мати як матеріальний, так і нематеріальний характер і полягають, наприклад, у прагненні догодити начальству, надати переваги, пільги та привілеї або звільнити від обов`язків родичів, членів сім`ї, знайомих та інших осіб. Третіми особами, в інтересах яких особа зловживає своїм службовим становищем, можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України,у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК Українидоказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постановив вбачається, що поза увагою слідчого залишилася відсутність оцінки щодо можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при ухваленні постанови від 01.03.2023 р., що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що слідчим не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в клопотаннях скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Разом з тим, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надана правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам та не наведено аналізу проведеного розслідування.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Тому, вимога представника скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Проаналізувавши норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 36, 40 КПК України, якими встановлено перелік повноважень слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суд приходить до висновку, що організація та виконання повного, об`єктивного та належного досудового розслідування виходить за межі повноважень суду. Також, слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого чи прокурора вчинити дії, які він не зобов`язаний вчиняти в установлений КПК України строк.

У зв`язку із чим, не може бути задоволена вимога скаржника щодо зобов`язання слідчого виконати усі слідчі та процесуальні дії, вказані у його клопотаннях як потерпілого, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження.

Крім того, й вимога скаржника про зобов`язання керівника органу досудового розслідування поновити досудове розслідування не підлягає задоволенню, оскільки скасування оскаржуваної постанови у будь якому випадку є наслідком поновлення досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржником порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку із несвоєчасним отриманням постанови.

За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на звернення до суду на оскарження постанови слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 01.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002984 від 26.11.2019 року за ч.1 ст.364 КК України.

Постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 01.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002984 від 26.11.2019 року за ч.1 ст.364 КК України скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1