Справа № 991/7490/23
Провадження 1-кс/991/7523/23
У Х В А Л А

05.09.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.24.08.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки остання не внесла відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за заявою ОСОБА_4 , не надала заявнику витяг з ЄРДР, не визнала ОСОБА_4 потерпілим, не вжила всіх визначених КК України, КПК України заходів у встановлені ст.219 КПК України строки для притягнення осіб до кримінальної відповідальності, не розв?язала питання арешту майна.

2.Цього ж дня, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. З огляду на це, а також на засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд за відсутності скаржника.

4.Представник НАБУ надіслав пояснення, в яких заперечував щодо задоволення скарги, оскільки підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 не встановлено, а також просив розглядати справу без участі представника НАБУ. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, а також з огляду засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

3.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

4.Скарга мотивована тим, що 22.08.2023 заступник директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ОРІЯНА-2» (далі - ТОВ «ОРІЯНА-2») ОСОБА_4 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення керівником Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та головою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

5.Так, у заяві зазначено, що голова Оноківської сільської ради сприяла протиправному відчуженню чотирьох земельних ділянок, право постійного користування якими має ТОВ «ОРІЯНА-2», у зв?язку із чим останньому було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 3 500 000 грн, а також моральну шкоду в розмірі 5 500 000 грн.

6.Покликаючись на ці обставини скаржник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до керівника Закарпатської обласної прокуратури. Втім, у розпочатому кримінальному провадженні, останній відмовився визначити його підслідність за слідчими органів державного бюро розслідувань, покликаючись на відсутність відповідних повноважень. Скаржник, серед іншого покликався, що протягом досудового розслідування керівник Закарпатської обласної прокуратури не вжив жодних ефективних заходів з припинення вчинення кримінального правопорушення головою Оноківської сільської ради щодо протиправного відчуження земельних ділянок, а навпаки покривав її протиправну діяльність, відмовився накласти арешт на відповідні земельні ділянки, які, натомість, у липні 2023 року були реалізовані на аукціоні ріелтору, ймовірно пов`язаному із головою Оноківської сільської ради.

7.Отже, наведене в заяві, на переконання скаржника, свідчить про наявність в діях голови Оноківської сільської ради та керівника Закарпатської обласної прокуратури ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

8.Також у відповідній заяві просив накласти арешти на земельні ділянки, визнати ОСОБА_4 потерпілим.

9.Така заява зареєстрована у НАБУ 23.08.2023 за вхідним № М-11482, однак відомості за нею до ЄРДР внесені не були, позаяк детективами НАБУ не було встановлено достатніх об?єктивних даних, що свідчили б про вчинення кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ.

10.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

11.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

12.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

13.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

14.Також, у силу ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

15.Водночас, у контексті поданих скарг слідча суддя звертає увагу на те, що КПК України не визначає поняття процесуальних дій. Однак із системного аналізу положень пунктів 10, 16, 16-1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 24, ч. 5 ст. 27, п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 40, п. п. 9, 12 ч. 3 ст. 42, п. 4 ч. 2 ст. 56, п. п. 4, 7 ч. 3 ст. 64-1 КПК України під «процесуальною дією» розуміється передбачена кримінальним процесуальним законом дія, вчинення якої належить до процесуальних повноважень слідчого (детектива), дізнавача, прокурора, та яка спричиняє визначені КПК України правові наслідки у вигляді виникнення, зміни чи припинення у межах конкретного кримінального провадження кримінально-процесуальних відносин (прав, обов`язків, тощо).

16.У абз. 2 п. 6 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, надаючи оцінку змісту положень ч. 2 ст. 22, ст. 220 і п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, зазначено, що «наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування».

17.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214, ч. 1 ст. 220 КПК України.

18.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

19.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

20.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

21.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

22.Так, абз. 6 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову як вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, керівником обласної прокуратури.

23.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінального правопорушення у співучасті з іншими особами, а саме головою Оноківської сільської ради. З урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

24.Отже, скарга, з огляду на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, керівником Закарпатської обласної прокуратури, головою Оноківської сільської ради підлягає розгляду в цьому суді.

25.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

26.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

27.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

28.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

29.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

30.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

31.Однак, на переконання слідчої судді, заява ОСОБА_4 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

32.Так, ОСОБА_4 покликався на протиправне відчуження головою Оноківської сільської ради земельних ділянок, належних ТОВ «ОРІЯНА-2». За змістом його заяви про вчинення кримінального правопорушення, ці обставини перевіряються органами Національної поліції у кримінальному провадженні, відкритому за його зверненням.

33.Водночас, заява ОСОБА_4 подана до НАБУ містить самі лише твердження про вчинення кримінального правопорушення, які, однак, не ґрунтуються на конкретних даних, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення злочину в діях голови Оноківської сільської ради щодо відчуження відповідних земельних ділянок, протиправну мету та мотив вчинення таких дій, а тому не дають змоги попередньо кваліфікувати діяння як злочин.

34.До того ж, зі змісту доданих до скарги документів слідчою суддею встановлено, що відповідні земельні ділянки на праві власності належать Оноківській сільській раді, а на праві постійного користування - ТОВ «ОРІЯНА-2». Поряд з цим, право постійного користування земельною ділянкою може бути припинене на підставах, визначених Земельним кодексом України. Зрештою, суперечності між ТОВ «ОРІЯНА-2» та Оноківською сільською радою щодо позбавлення права постійного користування земельними ділянками можуть бути вирішені у приватно-правовому порядку.

35.За викладеного безпідставними є доводи заяви ОСОБА_4 про ніби-то покривання керівником Закарпатської обласної прокуратури таких діянь голови Оноківської сільської ради.

36.Матеріали скарги також не містять будь-яких фактичних даних щодо незаконного втручання керівника Закарпатської обласної прокуратури в досудове розслідування кримінального правопорушення, розпочатого органами Національної поліції. А тому відповідні твердження слідча суддя сприймає виключно як припущення, що не засновані на об`єктивних даних.

37.Натомість, слідчий щодо розслідування кримінального провадження наділений дискреційними повноваженнями, а прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

38.Водночас, у разі незгоди з рішенням керівника Закарпатської обласної прокуратури щодо не визначення підслідності кримінального провадження, його може бути оскаржено у встановленому КПК України порядку в тому кримінальному провадженні, яке розслідується, як і питання про накладення арешту на майно.

39.Правомірність дій органу досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні також є предметом розгляду у суді під час судового провадження чи на досудовому розслідуванні слідчого судді у рамках оскарження рішення, дій, бездіяльності, визначених ст. 303 КПК України.

40.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

41.Отже, оскільки викладене в заяві ОСОБА_4 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такою заявою, а відповідно і щодо обов`язку надати витяг з ЄРДР.

42.До того ж, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду щонайменше двічі розглядав скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за аналогічними фактами. За результатом розгляду скарги слідчий суддя постановив ухвали від 17.08.2023 у справі № 991/7001/23, від 04.09.2023 у справі № 991/7346/23, про відмову в задоволенні скарг.

43.Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.08.2023 ухвалу слідчого судді від 17.08.2023 у справі № 991/7001/23 залишено без змін.

44.Тобто, обставини, аналогічні тим, які викладені у цій скарзі уже двічі перевірялись засобами судового контролю слідчого судді, внаслідок чого не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

45.Слідча суддя зауважує, що багаторазове звернення до слідчого судді зі скаргами, аналогічними за змістом і суттю, особою, права якої вже захищені судом, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги.

46.Оскільки за обставинами, які викладені у заяві ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 уже прийняті рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, то, на переконання слідчої судді, повторне звернення до НАБУ із аналогічними заявами, та, як наслідок, подальшого оскарження бездіяльності НАБУ до слідчого судді свідчить про зловживання процесуальними правами.

47.Відповідно, необґрунтованими є решта вимог ОСОБА_3 щодо зобов`язання визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, вжити всіх визначених КК України, КПК України заходів у встановлені ст. 219 КПК України строки для притягнення осіб до кримінальної відповідальності, вирішити питання арешту та повернення майна.

48.Адже такі здійснюються у межах розпочатого кримінального провадження. Отож, строк виконання цих процесуальних дій не настав.

49.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1