КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000530 від 16.06.2022 року , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000530 від 16.06.2022 року, яке було вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , а саме:

-Три тримачі до сім-карток марки «Волна» № НОМЕР_1 , «Феникс» № НОМЕР_2 та марки «WINmobile» № НОМЕР_3 ;

-Фінансово-господарську документацію товариств, зареєстрованих в самопроголошеній «ДНР», окупованій АР Крим та рф;

-чорнові записи.

В задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту грошових коштів в сумі 151 340 доларів США, 16680 Євро та 13000 рублів;мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone X» IMEI: НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone» IMEI: НОМЕР_5 ; мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone» чорного кольору;мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору - відмовлено.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя погодився частково з доводами клопотання органу досудового розслідування про те що у кримінальному провадженні існує необхідність у накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, при цьому відмовив у накладенні арешту на грошові кошти та мобільні телефони посилаючись на те, що прокурором не було доведено яким саме ознакам ст..98 КПК України відповідає вказане майно та яке відношення до кримінального провадження воно має.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на все майно, яке було вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт, зокрема, не враховано і те, що в кримінальному провадженні є постанова про визнання майна, яке було вилучено, речовим доказом. Окрім того слідчим суддею не було взято до уваги і те, що є достатні в матеріалах провадження підстави вважати, що за кошти які отримані внаслідок протиправної діяльності на тимчасово окупованій території було придбано вищевказане майно. Насамперед слідчим суддею проігноровано основні принципи - правову підставу для накладення арешту на майно, можливість використання майна як доказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, при цьому вказав, що потреба в арешті майна телефонів досудове слідство не вбачає, ОСОБА_9 був допитаний слідчим та допоміг повідомити про підозру винним особам, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000530 від 16.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 шляхом здійснення господарської діяльності у взаємодії з державним агресором та незаконними органами окупаційної влади фінансує діяльність збройних формувань, створення яких не передбачено законами України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000530, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольняючи частково клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, зокрема, три тримачі до сім-карток марки «Волна» № НОМЕР_1 , «Феникс» № НОМЕР_2 та марки «WINmobile» № НОМЕР_3 ;Фінансово-господарську документацію товариств, зареєстрованих в самопроголошеній «ДНР», окупованій АР Крим та рф; чорнові записи,слідчий суддя вказав, що дані речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме: грошові коштів в сумі 151 340 доларів США, 16680 Євро та 13000 рублів; мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone X» IMEI: НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone» IMEI: НОМЕР_5 ; мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone» чорного кольору;мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору, слідчий суддя послався на те, що зазначене в клопотанні майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що воно є речовим доказом злочину передбаченого за ч.3 ст.260 КК України.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Разом з цим до матеріалів клопотання орган досудового розслідування не долучив доказів, які б вказували на неправомірне походження чи набуття грошових коштів, не надав належного обґрунтування щодо правової підстави для арешту цього майна, не зазначив, яким чином це майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. Не конкретизував та не підтвердив прокурор належними доказами обставин, за якими він вважає, що вилучені в ході обшуку грошові кошти є речами набутими кримінально протиправним шляхом. Як і не було належно мотивовано в клопотанні органу досудового розслідування необхідності арешту майна на мобільні телефони. Даних про те, що органом досудового розслідування здійснювалось копіювання інформації з мобільних телефонів або проведення експертизи по них матеріали провадження також не містять.

За таких обставин доводи апелянта про те, що вилучені в ході обшуку грошові кошти та мобільні телефони є належними доказами, які підтверджують існування обставин, визнані речовими доказами, а відтак підлягають арешту, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки були належно оцінені слідчим суддею при прийнятті рішення.

На переконання колегії суддів слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та правомірно відмовив в цій частині.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000530 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3059/2023

Єдиний унікальний номер провадження 757/11337/23-к

Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_12

Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_1