Справа № 683/2784/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старокостянтинові кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаврилівка Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.3 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст.ст. 11, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір назавжди ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та за відсутності відповідного дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , з 08 години 00 хвилин 01 серпня 2019 року по теперішній час, не з`явився вчасно до розташування лікувального закладу - госпіталю військової частини НОМЕР_2 , який знаходиться у АДРЕСА_3 , обов`язки військової служби не виконує, проводить службовий час на власний розсуд, чим вчинив дезертирство, а саме нез`явлення на службу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому злочину, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявсь та підтвердив, що він з 2016 року проходив військову службу в ЗС України у в/ч НОМЕР_1 . Отримавши припис прибути на лікування вранці 01 серпня 2019 року до госпіталю військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 , він у лікувальний заклад не з`явивсь та взагалі не повернувсь на військову службу, так як мав проблеми з наркотиками.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, в інкримінованому йому злочині, тому суд за згодою учасників процесу та відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніві у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у дезертирстві, а саме нез`явлення на службу до військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного станудоведена та кваліфікація його діяння за ч.3 ст.408 КК України правильна.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості, вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме, що він по місцю проходження військової служби характеризується посередньо, наявність вищевказаної обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.408 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не порушував, покладені на нього процесуальні обов`язки, тому суд вважає за можливе не обирати йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373 - 376, ч.3 ст.349 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років.

Початком строку відбування покарання рахувати день звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу - не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1