Провадження № 1-кп/638/1179/23
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001499 від 14 вересня 2021 року, № 0001018 від 12 липня 2021 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001499 від 14 вересня 2021 року, № 0001018 від 12 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлене клопотання про продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду (оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів), незаконного впливу на свідків, потерпілих у вказаному провадженні, вчинення нового кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, зазначила, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, вказані прокурором ризики є недоведеними, вважала можливим змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на більш м`який - домашній арешт. Також вказала, що ОСОБА_4 має лише одну судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2019, визнав вину, щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, додаткових пояснень, заперечень не надав.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, оцінивши обґрунтованість заявленого клопотання щодо забезпечення кримінального провадження та дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов наступних висновків.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб із визначенням застави в розмірі 45 400 грн. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинах, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він одружений, має середню спеціальну освіту, раніше судимий за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, не працевлаштований.

Судове слідство у даному кримінальному провадженні триває, прийнято рішення про встановлення порядку розгляду провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Свідки, потерпілі в суді не допитувалися.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні, в тому числі ряду умисних тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, кількість епізодів інкримінованих злочинів, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов переконання, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. За станом здоров`я обвинуваченого відсутні відомості про його незадовільний стан, який би унеможливлював застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений прокурором вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Вищевказані обставини спростовують доводи сторони захисту щодо необхідності зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 листопада 2023 року включно, з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року, а саме в розмірі 45 400 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 20 листопада 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1