ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 521/11114/18

провадження № 51-1871км23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року про повернення апеляційної скарги на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені обставини

За вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 5 540 грн у рахунок відшкодування матеріальних збитків, 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 27 000 грн у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись з вищевказаним вироком захисник ОСОБА_10 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 25 січня 2021 року залишивбез руху апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 09 червня 2020 року, та надав строк для усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року повернуто апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 на підставіп. 1

ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки захисник у повторно поданій касаційній скарзі не усунув недоліків, зазначених в ухвалі апеляційного суду від 25 січня 2021 року.

Надалі, 13 квітня 2021 року захисник ОСОБА_10 знову звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 09 червня 2020 року та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 20 грудня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року та апеляційну скаргу повернув.

Вимоги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вказує, що апеляційний суд формально поставився до доводів захисника ОСОБА_10 про те, що ним лише 01 квітня 2021 року було отримано ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги, а тому він вважав, що строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних причин. Крім того, зазначає, що захисник повторно направив до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року, в якій було виконано всі приписи зазначені судом апеляційної інстанції в ухвалі від 25 січня 2021 року. Наголошує, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку, судом не взято до уваги, що

ОСОБА_8 проходить військову службу в Національній гвардії України та є учасником бойових дій.

Позиції учасників судового провадження

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 та потерпілий заперечили проти задоволення касаційної скарги.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_11 направив до Суду заперечення на касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 . Просив залишити без задоволення касаційну скаргу, а ухвалу апеляційного суду - без зміни. Свою позицію обґрунтував тим, що апеляційний суд законно відмовив захиснику у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув скаргу, оскільки у клопотанні не містилося поважних причин його пропуску.

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Засуджений та захисник повідомлені про день, час та місце касаційного розгляду. Заперечень і заяв про відкладення касаційного розгляду від цих учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позицію потерпілого, його представника та прокурора, перевіривши доводи касаційної скарги захисника та письмових заперечень представника потерпілого, матеріали кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК, яка встановлює порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Частина 3 цієї ж статті передбачає, що у випадку, коли вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 було проголошено 09 червня 2020 року.

Не погоджуючись із зазначеним вироком, захисник засудженого ОСОБА_8

- адвокат ОСОБА_10 оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційний суд ухвалою від 25 січня 2021 року залишив апеляційну скаргу

захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року без руху та надав строк на усунення недоліків.

Захисник на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 25 січня 2021 року направив до суду нову апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 15 березня 2021 року повернув апеляційну скаргу на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року через те, що захисник не усунув недоліків, зазначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 січня 2021 року.

Надалі, захисник, не оскаржуючи в касаційному порядку рішення апеляційного суду

від 15 березня 2021 року про повернення йому апеляційної скарги, 13 квітня 2021 року вчергове звернувся з апеляційною скаргою на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, поважність пропуску строку обґрунтував тим, що отримав ухвалу апеляційного суду про повернення йому апеляційної скарги лише 01 квітня

2021 року.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 20 грудня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року.

Мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у захисника поважних причин пропуску строку на оскарження в апеляційному порядку вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року.

При цьому, колегія суддів обґрунтовано акцентувала увагу на тому, що захисник не був позбавлений можливості, відповідно до приписів ч. 6 ст. 399 КПК, оскаржити ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку, однак, таким правом не скористався та не навів переконливих причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У цьому аспекті неспроможними є доводи касаційної скарги захисника про те, що в апеляційній скарзі, яка була подана на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 25 січня 2021 року було усунуто всі недоліки.

Стаття 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску. Водночас вказана захисником причина, що захисник ОСОБА_10 отримав ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року лише 01 квітня 2021 року не є поважною з огляду на те, що під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

З огляду на вищенаведене не знаходять свого підтвердження доводи касаційної скарги стосовно того, що суд апеляційної інстанції формально підійшов до доводів захисника та не звернув уваги на те, що захисник ОСОБА_10 отримав ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року лише 01 квітня 2021 року, оскільки подання захисником втретє апеляційної скарги, після того як суд апеляційної інстанції повернув йому попередню апеляційну скаргу на це ж рішення місцевого суду через те, що він не усунув недоліків, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Крім того, як стверджує захисник, він отримав ухвалу Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року 01 квітня цього ж року, однак, як убачається з матеріалів судової справи втретє подав апеляційну скаргу лише 13 квітня 2021 року (а. к. п. 104), що також не можна вважати розумним строком, враховуючи те, що строк на апеляційне оскарження вироку стосовно ОСОБА_8 давно минув (більш як 9 місяців тому).

До того ж, доводи захисника про те, що судом не було враховано, що ОСОБА_8 проходить військову службу в Національній гвардії України та є учасником бойових дій не стосуються вирішення питання щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки його інтереси представляв адвокат (особа, яка надає професійну правову допомогу), який, як убачається з матеріалів судового провадження, подавав первинну апеляційну скаргу, а також її наступні редакції, та при цьому, як уже зазначалося, не скористався правом на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року про повернення йому апеляційної скарги через те, що ним не було усунуто недоліки, викладені в ухвалі цього ж апеляційного суду від 25 січня 2021 року, а тому такі доводи не впливають на законність ухваленого рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Касаційна скарга захисника не містить переконливих доводів, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК, та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.

Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8

- адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3