Справа № 308/8454/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000218 заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000218, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. ст. 332, ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.10.2022 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у період лютого - березня 2023 року, однак не пізніше 03.03.2023, до ОСОБА_4 звернувся його знайомий ОСОБА_5 , з проханням посприяти за грошову винагороду у розмірі 5 000 доларів США, в організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , на що ОСОБА_4 , знаючи про можливість ОСОБА_7 організувати та здійснити таке переправлення, погодився на вказане прохання ОСОБА_5

04.03.2023 близько 13.30 год. ОСОБА_5 діючи у свою чергу спільно із іншими співучасниками своєї злочинної групи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон, організував перевезення останнього до ОСОБА_4 , а саме на автомобілі марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 привіз до однієї із місцевих АЗС «Shell», що по вул. Автомобілістів, 1, у м. Мукачево, де ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що ОСОБА_6 в подальшому повинен пересісти до автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG». Близько 13.40 год. на вказану АЗС приїхав ОСОБА_4 на автомобілі марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшого повинен був здійснити транспортування ОСОБА_6 до інших співучасників злочинної схеми ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які у свою чергу повинні були організовувати та здійснювати безпосереднє незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон.

Надалі, ОСОБА_4 виконуючи свої злочинні обов`язки, діючи умисно, близько 14.00 год. здійснив перевезення ОСОБА_6 до мікрорайону «Росвигово», що в м. Мукачево Закарпатської області, де організував знайомство останнього із ОСОБА_7 , який прибув на автомобілі марки «SKODA ОСТAVIA», із державним номерним знаком НОМЕР_3 , вказавши що саме він ( ОСОБА_7 ) організує його подальше переправлення через кордон, а також надав ОСОБА_6 поради та вказівки яким чином йому діями під час незаконного переправлення через кордон з метою уникнення виявлення його українськими та угорськими прикордонниками.

У подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_6 сів у автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», із державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , де перебував також його син ОСОБА_10 , а також інші 2 невстановлені особи, яких ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повинні були переправити незаконно через кодон.

Перебуваючи в автомобілі, під час руху в напрямку державного кордону, ОСОБА_7 та його син ОСОБА_10 здійснили ОСОБА_6 , а також іншим 2-м невстановленим особам, інструктаж з приводу їх дій під час переходу через державний кордон в обхід пункту пропуску, а саме надавали вказівки та поради яким чином діяти під час незаконного переходу кордону, повідомивши, що перетин кордону ОСОБА_6 та іншими 2-ма невстановленими особами, буде здійснюватися поза пунктом пропуску, і ОСОБА_10 буде здійснювати безпосередній їх супровід через кордон, вказуючи тим самим маршрут руху та застосовуючи спеціальні засоби маскування.

У свою чергу, ОСОБА_7 наголосив ОСОБА_6 та іншим 2-м невстановленим особам про необхідність при здійсненні незаконного перетину кордону, виконувати всі вказівки та поради його сина ОСОБА_10 та діяти виключно за його вказівками.

Надалі, близько 15.50 год. ОСОБА_7 діючи спільно із ОСОБА_10 , для реалізації свого, а також інших співучасників - ОСОБА_4 , який був обізнаний про дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які не були обізнані про дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі марки «SKODA OCTAVIA», із державним номерним знаком НОМЕР_3 , здійснили перевезення ОСОБА_6 до пункту пропуску «Дзвінкове» НОМЕР_4 прикордонного загону, що за адресою АДРЕСА_1 .

Прибувши до пункту пропуску «Дзвінкове» НОМЕР_4 прикордонного загону, ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_6 ті іншими 2-м невстановленим особам, вийти з автомобіля, черговий раз повідомивши, що надалі його син - ОСОБА_12 , в обхід пункту пропуску проведе через державний кордон.

У свою чергу, з метою конспірації, унеможливлення їх виявлення прикордонниками, ОСОБА_10 надав ОСОБА_6 та іншим 2-м невстановленим особам спеціальний камуфляжний одяг, надавши вказівку їм одягнути.

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та дій інших вищевказаних співучасників злочинної схеми, близько 16.00 год. почав здійснювати переведення ОСОБА_6 та інших 2-х не встановлених досудовим розслідуванням осіб, через державний кордон України поза пунктом пропуску «Дзвінкове», вказуючи їм маршрут руху, чим фактично було закінчено реалізацію злочинного плану ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 по організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України.

Прокурор вказує, що 22.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин із застосуванням автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким здійснювалось перевезення осіб між співучасниками та який на момент вчинення злочину належав на праві власності ОСОБА_13 , яка є дружиною підозрюваного та перебував у користуванні ОСОБА_4 .

Тому, відповідно до наведеного, автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 (VIN - НОМЕР_5 ) є засобом вчинення даного злочину.

Зауважує, що в ході досудового розслідування встановлено, що в подальшому ОСОБА_4 після проведення із останнім слідчих та процесуальних дій з приводу його причетності до даного злочину, усвідомлюючи те, що вказаний автомобіль є засобом вчинення злочину та санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає відповідальність як конфіскацію майна, 05.07.2023 вказаний автомобіль згідно договору укладеного у СГ №7566/23/1/007530 від 05.07.2023 перепродано та формально перереєстровано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно, встановлено, що автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG», із новим державним номерним знаком НОМЕР_6 (VIN - НОМЕР_5 ) надалі знаходиться на території помешкання по місцю проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , тобто останній надалі має у фактичному користуванні вказаний автомобіль.

22.08.2023 автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» VIN - НОМЕР_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказаний автомобіль, так як такий маєь значення в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому прокурор просить накласти на нього арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі та задоволити клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000218 від 27.10.2022 року, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. ст. 332, ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 22.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин із використанням автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_2 (VIN - НОМЕР_5 ).

Постановою слідчого від 22.08.2023 визнано речовим доказом автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», VIN - НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя констатує, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», VIN - НОМЕР_5 , згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_14 , яка є третьою особою та не має відношення до кримінального провадження.

Крім того, вказаний транспортний засіб перебував у власності ОСОБА_13 , який нею було відчужено 05.07.2023, натомість такий автомобіль було визнано речовим доказом постановою слідчого лише 22.08.2023, а з клопотанням про арешт транспортного засобу слідчий звернувся 15.09.2023.

Слідчий суддя зауважує, що клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

З огляду на наведене, подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1