провадження № 1-кс/753/2625/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Маньківка Маньківського р-ну Черкаської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007312 від 19 серпня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007312 від 19 серпня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, посилаючись на сталі та триваючі ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою без права на внесення застави, дія якого завершується 10.08.2023 року.

Вказує, що керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва 28.07.2023 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 05 вересня 2023 року, у зв`язку із чим просить продовжити запобіжний захід у межах строку досудового розслідування.

Вважає, що усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років спонукатиме такого підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, адже після вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця події втік, за місцем роботи й реєстрації не з`являвся та перебував у розшуку тривалий час, що свідчить про факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, обумовлюється тим, що вказаний злочин вчинений із застосуванням фізичного насильства, й підозрюваним можуть бути здійснені спроби тиску на свідків з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. ОСОБА_4 відомі місце проживання та інші відомості щодо свідків у даному кримінальному провадженні, які були допитані та надавали викривальні покази, й він може здійснювати спроби тиску на останніх з метою зміни ними показів. Зважаючи на те, що допитаний у кримінальному провадженні свідок ОСОБА_8 змінив попередньо надані покази, що потребує окремої правової оцінки, можливий вплив на такого свідка.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.199 КПК України слідчий вважає, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває й на теперішній час, ризики невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків продовжують існувати.

На виконання вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України слідчий зазначає про обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу завершується 10.08.2023 року, однак завершити досудове розслідування у визначений строк не виявляється за можливе, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно: встановити місце знаходження та додатково допитати свідків, заявлених у клопотанні ОСОБА_4 : ОСОБА_9 та особу на ім`я ОСОБА_10 , й у разі виниклої необхідності після їх допитів, провести їх одночасні допити, надати доступ до матеріалів кримінального провадження та речових доказів в порядку ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження на підставі отриманих матеріалів, прийняти одне із рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

Водночас, до цього часу провести зазначені слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представлялось можливим у зв`язку із складністю та об`ємністю кримінального провадження, а також у зв`язку із тим, що триває встановлення місця знаходження відповідних свідків у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.09.2023 року обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики слідчим не обґрунтовані вцілому, підозрюваний має позитивну характеристику, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки (батьки), раніше не судимий, матиме належну процесуальну поведінку, він не є соціально-небезпечним. Звернув увагу на необгрунтованість підозри. Зауважив, що до підозрюваного можливе застосування застави згідно вимог КПК України, яку можуть внести батьки. Також вказав, що можливе й застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав доводи та аргументи свого захисника.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у частині 3 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданою до клопотання підозрою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про якевнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007312 від 19 серпня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потепрілого, тобто за ч. 2 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події трупа від 19.08.2018р., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2018р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2018р., протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам ОСОБА_8 від 23.08.2018р., протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам ОСОБА_9 від 28.08.2018р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.08.2018р., протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , протоколом допиту ОСОБА_11 від 28.08.2018р. й іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України в діях ОСОБА_4 .

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для продовження застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Встановлено, що 31.08.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01.09.2018 року ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку із тим, що він переховувався від органу досудового розслідування та його місце знаходження було не відоме, що стало наслідком зупинення досудового розслідування 05.09.2018 року.

11.06.2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 191 КПК України о 18 год. 00 хв. (час фактичного затримання 14 год. 20 хв.) відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва про дозвіл на затримання з метою приводу.

12.06.2023 року слідчим суддею до ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.08.2023 року.

Керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва 28.07.2023 р. продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 05.09.2023 року.

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважав доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування таким підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики не зменшились, вони є триваючими й виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою у межах досудового рослідування, що є підставою для продовження обраного щодо нього запобіжного заходу.

Метою продовження застосованого до такого підозрюваного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, серед яких доведені слідчим: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, адже усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років спонукатиме його до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, адже після вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця події втік, за місцем роботи та реєстрації не з`являвся та перебував у розшуку тривалий час. Окрім того, вказаний злочин вчинений із застосуванням фізичного насильства і підозрюваним можуть бути здійснені спроби тиску на свідків з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. ОСОБА_4 відомі місце проживання та інші відомості щодо свідків у даному кримінальному провадженні, які були допитані та надавали викривальні покази, й він може здійснювати спроби тиску на останніх з метою зміни ними показів. Зважаючи на те, що допитаний у кримінальному провадженні свідок ОСОБА_8 змінив попередньо надані покази, що потребує окремої правової оцінки, щодо можливого впливу на свідка, даний ризик має достатні підстави для існування.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваним від органів досудового розслідування й суду, тиску на свідків, то їх існування є цілком ймовірним.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків, та вони є триваючими, таке клопотання слідчого вказує на його обгрунтованість.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою (більш м`якого), серед яких й пропонованого підозрюваним та його захисником у вигляді домашнього арешту, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, його недобросовісною процесуальною поведінкою, яка обумовлювалась тим, що він вжив заходів до переходуванням від органу досудового розслідування, адже перебував тривалий час у розшуку, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, й у тому числі пропонованого - домашнього арешту, для запобігання обгрунтованим слідчим триваючим ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Підстави, які б свідчили про неможливість продовження утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, не встановлені.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, тяжкого злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий довів дійсні підстави для продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на свідків в даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою щодо не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих п.п.1-3 ч.1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 14.20 год. 02.08.2023 року (дата постановлення цієї ухвали), дія якої завершиться 05.09.2023 року о 14.20 год., тобто в межах строку досудового розслідування, який продовжено до 05.09.2023 року включно.

Щодо вирішення можливості застосування до такого підозрюваного застави, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Й відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що злочин, який ОСОБА_4 вчинений, із застосуванням насильства, а тому слідчий суддя застосовує заборонну норму щодо застави до такого підозрюваного у межах строку досудового розслідування.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням обгрунованих слідчим ризиків, його неналежної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, а саме перебування у тривалому розшуку, ролі такого підозрюваного у його вчиненні, в якому він обґрунтовано підозрюється, враховуючи особу підозрюваного, введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя при вирішенню цього клопотання на час досудового розслідвання не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 182, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007312 від 19 серпня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України КК України, - задовольнити.

Продовжити до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслудування строком на 34 (тридцять чотири) днів, тобто з 14 год. 20 хв. 02 серпня 2023 року до 14 год. 20 хв. 05 вересня 2023 року включно, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено о 12 год. 00 хв. 03 серпня 2023 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: