Провадження № 1-кп/204/1192/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001985 від 27 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк запобіжного заходу закінчується, а ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не змінилися. Наявність ризиків обґрунтував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, усвідомлюючи тяжкість покарання яке йому загрожує, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, оскільки свідки проходять військову службу разом з обвинуваченим; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом підробки документів; вчинити інше кримінальне правопорушення шляхлом самокалічення або залишення місця служби.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 гривень.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 судом були враховані наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду; існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходили військову службу та ще не допитувались в судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перебуваючи на волі, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях, тим самим може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину.

При цьому, судом також враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачений проходив військову службову за мобілізацією; міцних соціальних зв`язків не має; згідно реєстру до обвинувального акту існують вагомі докази причетності до вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті; тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним; відсутність даних щодо його позитивної репутації.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, немає, а запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити до 23.09.2023.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен, врахувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також його сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, який було визначено обвинуваченому ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2023.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням визначених обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , зменшивши її до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе належним чином забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, відповідає його особі, та буде найбільш помірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси обвинуваченого.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, покласти на ОСОБА_5 , на період дії цього запобіжного заходу, процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.197, 331, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 23 вересня 2023 року.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши її до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят)гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період дії цього запобіжного заходу, процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом суду.

В задоволенні клопотання прокурора у іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційному суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1