УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст.193 КПК України, відносно:

ОСОБА_7 /ОСОБА_7/, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця с. Шпаковське Ставропольського краю ррсфср СРСР, громадянина рф чеченської республіки, голови парламенту чеченської республіки, робоча адреса: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.110; ч.3 ст.436-2; ч.5 ст.27 ч.2 ст. 437 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000108 від 21.03.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 3 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_7 /ОСОБА_7/, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.110; ч.3 ст.436-2; ч.5 ст.27 ч.2 ст. 437 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000108 від 21.03.2022 року.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108, внесеному до ЄРДР 21.03.2022 року, за підозрою громадянина рф ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 437 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258,ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 332-2, ч.3 ст. 436-2, ч.2 ст. 437, ч.1 ст. 438 КК України.

В ході досудового розслідування установлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому, цього ж дня, збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Голова чеченської республіки російської федерації ОСОБА_8 , фактично здійснює керівництво, воєнне планування і управління окремими підрозділами Північно-Кавказького округу військ національної гвардії російської федерації, управління федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по чеченській республіці, міністерства внутрішніх справ російської федерації по чеченській республіці, шляхом надання вказівок, наказів, заслуховування звітів та доповідей від керівників ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, командирів окремих підрозділів ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, МВС рф по чр, здійснення заохочення та нагородження особового складу вказаних вище підрозділів.

Встановлено, що ОСОБА_9 , на виконання рішення президента російської федерації ОСОБА_10 про початок військової операції в Україні, повністю підтримуючи таке рішення, діючи умисно, з метою окупації території України, зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, у невстановлений час, але не пізніше 24.02.2022, віддав наказ керівникам та командирам окремих підрозділів ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, МВС рф по чр перетнути державний кордон України для ведення агресивної війни на території України, у тому числі для захоплення, утримання і встановлення контролю над населеними пунктами України.

На виконання наказів та вказівок ОСОБА_8 окремими підрозділами ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, МВС рф по чр із застосуванням бойової техніки, стрілецької зброї у взаємодії з підрозділами збройних сил рф, незаконних збройних формувань так званих «ДНР» та «ЛНР», у результаті ведення агресивної війни, починаючи з лютого 2022 року здійснено захоплення та встановлено контроль над окремими населеними пунктами Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, що супроводжувалося знищенням і захопленням живої сили та бойової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, і призвело до настання тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, заподіяння значних матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Для продовження виконання завдань щодо ведення агресивної війни проти України, захоплення, утримання і встановлення контролю над населеними пунктами України, ОСОБА_8 не пізніше травня 2022 року вирішив шляхом залучення добровольців серед громадян російської федерації доукомплектувати особовим складом вищевказані підрозділи та сформувати на території чеченської республіки нові військові підрозділи.

До виконання вказаного завдання ОСОБА_8 залучив голову парламенту чеченської республіки ОСОБА_7 , який обіймаючи посаду в законодавчому органі іноземної держави, визнається службовою особою та представником влади. ОСОБА_8 доручив ОСОБА_7 вжити заходів до залучення громадян російської федерації як добровольців до військової служби та виконання ними бойових завдань на території України у складі в окремих підрозділів ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, створення шляхом залучення добровольців нових військових підрозділів для участі таких підрозділів у виконанні бойових завдань на території України.

На виконання наданого ОСОБА_8 доручення, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи своє службове становище голови парламенту чеченської республіки, починаючи з травня 2022 року неодноразово публікував на своєму особистому телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_10 оголошення, в яких закликав громадян російської федерації прибути до м. грозного чеченської республіки, вступити в якості добровольців, уклавши відповідний короткостроковий контракт, до складу військових підрозділів, які дислокуються на території чеченської республіки, пройти військову підготовку в російському університеті спецназу, розташованому у м. гудермес чеченської республіки, та у складі вказаних військових підрозділів відправитися на територію України для виконання бойових завдань.

Виконуючи доручення голови чеченської республіки ОСОБА_8 щодо формування нових військових підрозділів голова парламенту чеченської республіки ІНФОРМАЦІЯ_2 організував будівництво військових містечок на території селища ханкала, села серноводське чеченської республіки, для дислокації в них новостворених військових підрозділів.

За результатами таких спільних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до чеченської республіки, починаючи з травня 2022 року почали прибувати громадяни російської федерації, які пройшовши військову підготовку в російському університеті спецназу, розташованому у м. гудермес чеченської республіки, уклали короткострокові контракти з військовими підрозділами, що дислокуються на території чеченської республіки

Крім того, в результаті таких спільних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вересні 2022 року на території чеченської республіки за рахунок, у тому числі залучених ОСОБА_7 добровольців, було сформовано нові військові підрозділи у складі 42 гвардійської мотострілкової Євпаторійської Червонопрапорної дивізії 58 загальновійськової армії рф, а саме: 78 моторизований полк спеціального призначення «Північ-Ахмат» імені героя російської федерації ОСОБА_11 , в/ч НОМЕР_2 (із дислокацією у селі серноводське чеченської республіки), батальйони «Південь-Ахмат», «Захід-Ахмат», « Схід-Ахмат » (з дислокацією у селищі ханкала чеченської республіки).

Діючи за дорученням голови чеченської республіки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 починаючи з травня 2022 року по теперішній час неодноразово виступав перед військовими окремих підрозділів ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, МВС рф по чр, новостворених 78 моторизованого полку спеціального призначення «Північ-Ахмат», батальйонів «Південь-Ахмат», «Захід-Ахмат», « Схід-Ахмат » під час їх відправлення на територію України, наголошуючи про необхідність виконання військовими на території України бойових завдань, поставлених ОСОБА_8 , направлених на захоплення і утримання населених пунктів України.

Продовжуючи виконувати доручення ОСОБА_8 , голова парламенту чеченської республіки ОСОБА_7 упродовж липня - листопада 2022 року неодноразово прибував до м. Лисичанськ, м. Попасної Луганської області, м. Маріуполь Донецької області, також до інших місць дислокації вказаних вище військових підрозділів на тимчасово окупованій території України. Під час зустрічей з керівниками указаних підрозділів ОСОБА_7 зауважував про необхідність продовження виконання військовими на території України бойових завдань, поставлених ОСОБА_8 , здійснював нагородження особового складу.

Упродовж вересня - листопада 2022 року ОСОБА_7 , виконуючи доручення голови чеченської республіки ОСОБА_8 , провів зустрічі із заступниками міністра оборони російської федерації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , заступниками начальника генерального штабу збройних сил російської федерації ОСОБА_16 , ОСОБА_17 під час яких обговорював із вищим військовим керівництвом російської федерації питання щодо формування нових військових підрозділів, підготовки добровольців на території чеченської республіки, виконання ними бойових завдань на території України, їх матеріально-технічного забезпечення, будівництва військових об`єктів.

В результаті спільних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з травня 2022 року по теперішній час на територію України з території чеченської республіки неодноразово прибували військовослужбовці російської федерації у складі окремих підрозділів ПКО ВНГ рф, УФСВ НГ рф по чр, МВС рф по чр, 78 моторизованого полку спеціального призначення «Північ-Ахмат», батальйонів « Південь-Ахмат », «Захід-Ахмат», « Схід-Ахмат », сформованих у тому числі за рахунок особового складу залучених ОСОБА_7 добровольців. Вказані військовослужбовці у період з травня 2022 року по теперішній час на території Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей в ході агресивної війни російської федерації проти України виконують бойові завдання, поставлені ОСОБА_8 , направлені на захоплення та утримання населених пунктів України.

Вказаними діями ОСОБА_7 сприяв вищому військово-політичному керівництву російської федерації, ОСОБА_8 та військовим російської федерації у веденні агресивної війни проти України, встановленні та утриманні контролю над захопленими населеними пунктами Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, що супроводжувалося знищенням і захопленням живої сили та бойової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, і призвело до настання тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, заподіяння значних матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Крім того, установлено, що ОСОБА_7 здійснив поширення матеріалів, у яких містяться виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, головою чеченської республіки ОСОБА_8 не пізніше 11.04.2022 виготовлено та поширено відеозапис на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (публікація за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 а також не пізніше ІНФОРМАЦІЯ_6 виготовлено та поширено відеозапис на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (публікація за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 У вказаних відеозаписах містяться висловлювання ОСОБА_8 , спрямовані на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, маючи на меті доведення до необмеженого кола осіб виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, перебуваючи у невстановленому місці, о 19 годині 02 хвилини 11.04.2022 шляхом розміщення відповідної публікації поширив відеозапис, викладений ОСОБА_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 на своєму Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, маючи на меті доведення до необмеженого кола осіб виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, перебуваючи у невстановленому місці, о 17 годині 02 хвилини 17.04.2022 шляхом розміщення відповідної публікації поширив відеозапис, викладений ОСОБА_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 на своєму Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 Поширення цих матеріалів здійснювалося шляхом публікації їх у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Водночас через специфіку функціонування вказаного засобу соціальної комунікації ці матеріали були доступні необмеженій кількості осіб.

За вказаним фактами 20.04.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст.110; ч.3 ст.436-2; ч.5 ст.27 ч.2 ст. 437 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 перебуває на території російської федерації, визнаної Верховною Радою України державою- агресором.

У клопотанні слідчого зазначено, що враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаних кримінальних правопорушень, та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання судом останнього винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000108 від 21.03.2022 року, підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що порядок розслідування кримінального провадження не відповідає вимогам законодавства, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відсутні дані про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108, внесеному до ЄРДР 21.03.2022 року, за підозрою громадянина рф ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 437 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 258,ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 332-2, ч.3 ст. 436-2, ч.2 ст. 437, ч.1 ст. 438 КК України.

20.04.2023 року ОСОБА_7 , в порядку ч.8 ст.135, ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 437 КК України, (публікація від 20.04.2023 року в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання №79 (7477), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання, ОСОБА_7 перебуває на території російської федерації, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій також розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, на виклики до Головного слідчого управління СБ України на 02.05.2023 року, 04.05.2023 року, 08.05.2023 року підозрюваний ОСОБА_7 не прибув та про причини своєї неявки не повідомив.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами проведених оглядів інтернет-ресурсів від 25.04.2022 року, від 30.04.2022 року, від 13.05.2022 року, від 16.05.2022 року, від 17.05.2022 року, від 24.02.2023 року, від 10.04.2023 року, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень; висновком експерта від 12.07.2022 № 11949/22-39 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, з яких вбачається, що у промовах, які зафіксовані у відеоматеріалах (розміщені у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 містяться публічні заклики адресовані військовослужбовцям ЗСУ до припинення спротиву російській збройній агресії, переходу на бік ворога і капітуляції з метою повалення чинного в Україні конституційного ладу; адресовані українському народу, до фізичного знищення представників чинної державної влади, українців та мусульман, які відстоюють незалежність української держави, та до повалення чинного в Україні конституційного ладу і встановлення нової системи управління державою; адресовані політичному керівництву РФ, до ведення агресивної війни проти України, а також містяться висловлювання, спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі, а також виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, та глорифікація осіб, які здійснюють цю збройну агресію; інформацією, наданою оперативними, розвідувальними, правоохоронними органами та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 437 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , який перебуває на території російської федерації, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, отже існують ризики, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами впливати на свідків, інших підозрюваних у іншому кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити нові або продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 , будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку вказаної норми, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 / ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Суддя