справа № 462/5493/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000534 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, місце проживання якого зареєстроване та який фактично проживає на АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 31.07.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.69 КК України на 2 роки позбавлення волі, згідно ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 09.10.2014 року скорочено наполовину невідбуту частину покарання на підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році, звільненого 13.03.2015 року по відбуттю строку покарання; 24.04.2015 року Самбірським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 13.11.2015 року на підстав ст.78 КК України направлено в місця позбавлення волі для відбуття покарання, звільненого 31.01.2020 року по відбуттю строку покарання; 29.04.2022 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17.05.2022 року з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, 23.07.2022 року о 10.50 год., перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно взяв із холодильника одну жерстяну банку енергетичного напою марки «Burn», вартістю 18 грн. без ПДВ, і поклав її в розміщену на грудях сумку. Такі дії ОСОБА_5 були помічені продавцем магазину ОСОБА_7 , тому вона, коли ОСОБА_5 підійшов до каси і не надав для оплати вказану банку енергетичного напою, рушила з ключами від дверей до виходу з магазину, щоб заблокувати такий. В цей час, побачивши такі дії продавця, ОСОБА_5 швидким кроком також направився до виходу, де випередив ОСОБА_7 і не зважаючи на те, що вона, намагаючись його зупинити, вчепилася позаду руками йому за рюкзак, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя і здоров`я, виривався та, виходячи з магазину, тягнув ОСОБА_7 за собою, в результаті чого продавець вдарялась спиною об двері і в неї утворився синець на спині зліва, який відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості. За кілька метрів від магазину вони зупинились, ОСОБА_7 тримала ОСОБА_5 рукою, просила припинити свої злочинні дії і повернути викрадений ним товар, однак ОСОБА_5 на вказані вимоги не реагував, натомість сильно відштовхнув потерпілу руками в груди на кілька метрів від себе. Після того, потерпіла наздоганяла ОСОБА_5 і знову вимагала повернути викрадене, на що він також не реагував, ще раз штовхнув потерпілу, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми діями ФОП ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 18 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, не визнав і дав суду показання, що у вказані в обвинувальному акті місці і час зайшов у магазин, походив, подивився, хотів взяти напій, для чого відкрив холодильник, але передумав і закрив його, після чого пішов на касу, де попросив продавця сигарети, за які розрахувався. Продавець стала питати, чи він ще щось хоче, відповів, що нічого не потрібно. Вона почала конфлікт, стала кричати, тому він, щоб уникнути скандалу і якихось неприємностей вирішив піти з магазину. Стверджує, що відносно ОСОБА_7 фізичного насильства він не застосовував, коли виходив через двері магазину, то продавець трималася за нього і сама, можливо, вдарилася, а на вулиці вона тримала його за сумку і він просто відірвав її руки від себе. За таких обставин обвинувачений вважає, що потерпілі його обмовляють, ніякого товару він не викрадав, висунуте йому обвинувачення не знайшло підтвердження в судовому розгляді, тому просить його виправдати.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За правилами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст.92 КПК обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин кримінального провадження, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При цьому, не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Згідно вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Сторона обвинувачення на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, посилалась на зібрані під час досудового розслідування докази, які містяться у представлених суду джерелах доказів: показаннях потерпілих, документах, висновку експерта, речовому доказі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд, дослідивши вказані докази сторони обвинувачення за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що є підстави для ухвалення обвинувального вироку, оскільки стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення.

На обґрунтування цього висновку суд наведе відповідні мотиви, які включатимуть результати оцінки доказів на підтвердження встановлених судом обставин та відхилення доводів сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, на переконання суду, об`єктивно підтверджується сукупністю наступних належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом на засадах змагальності та забезпечення рівності сторін.

Так, вина обвинуваченого підтверджується фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілої ОСОБА_6 , яка є фізичною особою-підприємцем та орендує приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та зазначила, що не була очевидцем викрадення товару з магазину в липні 2022 року, а знає про таку подію зі слів продавця ОСОБА_7 , в подальшому все також побачила і на відеозаписах з камер відеоспостереження. Так, їй відомо, що до магазину зайшов ОСОБА_5 , далі підійшов до холодильника з напоями, відкрив його та щось звідти взяв, поклавши собі в сумку. Коли обвинувачений підійшов до каси, то продавець запитала його декілька разів: «Це все?», на що ОСОБА_5 відповів ствердно. Почувши таку відповідь, продавець відкрила шухляду та почала діставати ключі від магазину, щоб його закрити. Побачивши це, обвинувачений кинувся тікати, а ОСОБА_7 побігла за ним. В дверях магазину продавець намагалася схопити обвинуваченого за рюкзак, однак він її відштовхнув в сторону дверей, а сам вибіг на вулицю, де ще штовхав ОСОБА_7 . Продавцю сильно дісталося, бо вона жінка невисокого зросту, а обвинувачений міцної тілобудови. Про викрадення товару її телефоном в той же день повідомила ОСОБА_8 . В подальшому за результатами переобліку було виявлено, що в той день викрадено жерстяну банку енергетичного напою «Burn», що відображено в акті інвентаризації, який вона підписала.

Також вина обвинуваченого підтверджується і фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілої ОСОБА_7 , яка працювала продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 291, зі змісту яких вбачається, що під час обслуговування інших покупців вона помітила чоловіка, як їй тепер відомо - ОСОБА_5 , котрий підійшов до холодильника з напоями і, стоячи до неї спиною, правою рукою відкрив такий, з однієї з верхніх поличок взяв банку з напоєм і поставив собі в сумку, яка висіла в нього спереду. За цими його діями вона уважно спостерігала. Після цього обвинувачений підійшов до каси та попросив пачку сигарет. Назвавши її ціну, вона запитала декілька раз: «Це все?», на що ОСОБА_5 відповів: «Все». Після його відповіді продавець відкрила шухляду, щоб взяти ключі від магазину і закрити такий, маючи намір заблокувати крадія. Побачивши її дїї, обвинувачений побіг в напрямку виходу з магазину, а вона, обійшовши прилавок, також направилась до дверей. При виході продавець опинилась позаду ОСОБА_5 , який її дещо випередив, тому вона, намагаючись затримати, схопила його за рюкзак на спині, однак він виривався, через що вона вдарилась спиною об двері. Найімовірніше саме від цього удару виник синець на її спині, що було підтверджено судово-медичною експертизою. Оскільки вона ніде більше в той період часу у спину не вдарялася, таке ушкодження отримала безпосередньо у тій події, бо після неї два дні навіть не могла підняти руку через біль. На вулиці вона продовжувала тримати ОСОБА_5 , вимагала повернути те, що вкрав, але він із силою відштовхнув її руками від себе в кущі. Вона далі його наздоганяла, кричала перехожим: «Ловіть злодія», проте ОСОБА_5 знову її злегка відштовхнув, далі вони ходили кругами біля магазину, а обвинувачений, наче знущаючись над нею, біг не швидко, оглядався, показуючи, що він сильніший, а вона його не наздожене і нічого не зробить. За таких обставин вона повернулася до магазину, а ОСОБА_5 залишив місце події, не повернувши викрадене. За результатами інвентаризації було встановлено, що викрадено банку енергетичного напою «Burn», а саме цей напій розміщувався на тій поличці холодильника, звідки, як вона бачила, ОСОБА_5 взяв банку.

Крім зазначених доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів - документах:

- протоколі про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.07.2022 року (т.1, а.с.10-12), згідно з яким ОСОБА_7 повідомила, що 23.07.2022 року близько 11.00 год. невідома особа чоловічої статі за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відкрито заволоділа майном, а саме: банкою енергетичного напою «Burn», ємністю 0,25 л, чим заподіяла матеріальної шкоди;

- акті часткової інвентаризації групи товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка була проведена 24.07.2022 року комісією у складі продавця продовольчих товарів ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 та в результаті якої встановлено нестачу товару - одного енергетичного напою «Burn Apple Kiwi» в жерстяній банці, ємністю 0,25 л, вартість якого становить 18 грн. без ПДВ (т.1, а.с.13);

- протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 26.07.2022 року з описом (т.1, а.с. 23, 24), відповідно до якого слідчим у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 в присутності ФОП ОСОБА_6 було ознайомлено з відеозаписами з камер відеоспостереження за 23.07.2022 року, встановлено наявність відеозаписів «Заходить», «Заходить 2», «Бере з холодильника», «Вихід з магазину двір» і записано такі на оптичний носій DVD-R диск із серійним номером CMDR47G-CFMWMO3-0942 K101;

- протоколі огляду предметів від 26.07.2022 року (т.1, а.с. 26-32), відповідно до якого слідчим було оглянуто оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані всередині та із зовнішньої сторони приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено наступне.

Оглядом файлу з відеозаписом під назвою «Заходить», встановлено, що даний відеозапис із камери відеоспостереження, яка розташована з внутрішньої сторони над торговим залом магазину. На цьому відеозаписі зафіксовано, як 23.07.2022 року о 10:49:41 год. у приміщення магазину заходить особа чоловічої статі, яка одягнена у кепку оранжевого кольору, сіру футболку, сірі шорти, сандалі, шкарпетки сірого кольору, на спині має одягнений рюкзак синього кольору з надписом білого кольору «Nike», і через плече має одягнену сумку-барсетку чорного кольору з оранжевим низом, візуально схожа на ОСОБА_5 . О 10.50.06 год. ОСОБА_9 підходить до холодильника, в якому знаходяться різні напої та, відкривши даний холодильник, бере один напій; о 10:50:38 год. - підходить до прилавку та стає в чергу за покупцем; о 10:50:51 год. - питає в продавця: «Чи є сигарети марки «Rothmabs Demi Blue», на що продавець бере пачку сигарет і питає його тричі чи «це все?»; о 10.51.19 год. ОСОБА_5 йде у напрямку виходу з приміщення магазину і в цей момент продавець також прямує до виходу; о 10:51:20 год. ОСОБА_5 пришвидшує хід, а продавець намагається схопити його, однак їй це не виходить і вони разом виходять з приміщення даного магазину під час чого продавець кричить до ОСОБА_5 .

Файл з назвою «Заходить 2» містить відеозапис камери відеоспостереження, котра розташована з внутрішньої сторони над торговим залом магазину, на якому зафіксовано, як 23.07.2022 року у приміщення магазину заходить особа чоловічої статі, яка одягнена у кепку оранжевого кольору, сіру футболку, сірі шорти, сандалі, шкарпетки сірого кольору, на спині має одягнений рюкзак синього кольору з надписом білого кольору Niке», і через плече має одягнену сусмку- барсетку чорного кольору з оранжевим низом, візуально схожа на ОСОБА_5 , який ходить по торговому залі вищевказаного магазину та розглядає товар, в подальшому ОСОБА_5 виходить з приміщення вищевказаного магазину, а продавець намагається його зупинити.

При огляді файлу «Бере з холодильника», який містить відеозапис камери відеоспостереження, котра розташована з внутрішньої сторони над торговим залом магазину, встановлено, як 23.07.2022 року о 10:50:05 год. ОСОБА_5 бере з холодильника напій; о 10:50:12 год. ОСОБА_5 ховає напій у сумку-барсетку, що одягнена через плече, а продавець в цей час слідкує за ним; о 10:50:38 год. ОСОБА_9 підходить до прилавку магазину та стає в чергу за покупцем; о 10.50.51 год. ОСОБА_5 питає в продавця: «Чи є сигарети марки

«Rothmabs Demi Blue», на що продавець кладе пачку сигарет на прилавок і питає його тричі чи «це все?»; о 10:51:17 год. продавець йде в напрямку вхідних дверей вищевказаного магазину, а ОСОБА_5 в цей час спостерігає за нею; о 10:51:19 год. ОСОБА_5 починає швидко йти у напрямку виходу з магазину.

Файл з умовною назвою «Вихід з магазину - двір» є відеозаписом камери відеоспостереження, котра розташована з зовнішньої сторони магазину, на якому зафіксовано, як 23.07.2022 року о 10:51:21 год. продавець магазину, тримаючи ОСОБА_5 , виходить з приміщення магазину; о 10:51:31 год. ОСОБА_5 відштовхує продавця і біжить у невідомому напрямку.

- протоколах добровільної видачі від 27.07.2022 року та огляду предметів від 27.07.2022 року, згідно з якими в приміщенні службового кабінету слідчого ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області на вул.Залізничній, 2 у м.Львові ОСОБА_5 в присутності двох понятих добровільно видав свої речі: сумку-барсетку чорного кольору з довгим ременем через плече із трьома кишенями, які застібаються на замок блискавку, на якій знаходиться надпис на коричневій тканині «sprandi»; сумку-рюкзак темно-синього кольору з написом спереду білого кольору «Nike», з чотирма передніми відділеннями, які застібаються на замок блискавку та двома боковими відділеннями, які не закриваються; кепку оранжевого кольору, на якій спереду знаходиться напис синіми нитками «В», а під ним надпис «BRONX»; футболку чоловічу бежевого кольору, з етикеткою, на якій знаходиться напис «М», «JOHN ADAMS», а слідчий оглянула вказані речі (т.1 а.с.42-44, 51-53);

- протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 29.07.2022 року та відеозаписі до такого (т.1 а.с.69-73), з яких вбачається, що вона добровільно розповіла про обставини події, яка мала місце 23.07.2022 року в магазині «Новий Градус», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 291, та показала, як відбувалась подія та які дії вчиняли її учасники, де при цьому знаходились. Зокрема, показала, як близько 11.00 год., знаходячись за касою, відпускала покупців і в її полі зору був весь торговий зал магазину. ОСОБА_7 повідомила, а статист виконав, що незнайомий чоловік зайшов у магазин, підійшов до холодильника, в якому знаходиться продукція «Coca-cola», і, повернувшись спиною до касової зони, відчинив холодильник, звідки з полиці взяв товар і заховав його в сумку, яка знаходилась спереду. Після цього той чоловік, дії якого зображає статист, попросив пачку сигарет «Rothmabs Demi Blue», а ОСОБА_7 , просканувавши, поклала пачку на прилавок, а також спитала чоловіка: «Це все?», на що той відповів: «Так все». ОСОБА_7 ще раз перепитала, на що отримала таку ж відповідь. Після цього, вона, взявши у шухляді під прилавком ключі від вхідних дверей, почала йти до виходу з магазину і повідомила, що вона хотіла зачинити магазин, однак той чоловік почав вибігати з магазину (відображає статист). Далі показує, що в дверях вона зловила чоловіка за рюкзак, той виривався від неї і вона лівим плечем вдарилася об двері, одна вона продовжила його зупиняти і бігти за ним, а також кричала, щоб віддав те, що вкрав, одна він на це не реагував.

- протоколі пред`явлення особи для впізнання від 28.09.2022 року і фото-таблиці до такого (т.1, а.с.135-139), відповідно до даних якого потерпіла ОСОБА_7 перед тим, як їй пред`явили особу для впізнання, повідомила, що по зовнішньому вигляду і рисах обличчя може впізнати особу, яка 23.07.2022 року відкрито викрала чуже майно та завдала їй тілесних ушкоджень в магазині «Новий Градус», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 291, а після цього серед чотирьох осіб впізнала цю особу і вказала на ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №680 від 01.08.2022 року, у потерпілої ОСОБА_7 виявлено синець на спині зліва, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути 23.07.2022 року внаслідок удару спиною до дверей, як вказує потерпіла, та відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т.1 а.с.68).

З відеозаписів з камер спостереження магазину «Новий Градус», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 291, досліджених під час судового розгляду (т.1, а.с.25), видно, що о 10.49 год. в магазин заходить обвинувачений, який має на спині рюкзак та через плече спереду сумку-барсетку, та ходить по магазину, розглядаючи товар, далі підходить до холодильника та о 10.50.06 год. бере з нього напій, після чого ховає його у свою сумку барсетку (файл під назвою «Заходить»). В той момент, видно, як за касою продавець слідкує за діями ОСОБА_5 . Після цього, обвинувачений підходить до каси та просить у продавця пачку сигарет, на що продавець бере зі стелажа пачку сигарет, повідомляє про її ціну, кладе її на прилавок та питає тричі в ОСОБА_5 : «Це все?». Коли ОСОБА_5 киває ствердно головою на таке запитання продавця, ОСОБА_7 відкриває шухляду, бере ключ та рухається в сторону виходу з магазину, тоді обвинувачений, побачивши такі дії продавця, починає швидко йти в напрямку до виходу з магазину, а потерпіла починає бігти за ним. Коли вони зустрічаються коло дверей магазину, то обвинувачений стоїть попереду спиною до потерпілої, яка ззаду намагається схопити і втримати його за рюкзак, але ОСОБА_5 виривається і тягне потерпілу за собою, відтак ОСОБА_7 вдаряється лівим плечем об двері, а обвинувачений вибігає на вулицю. За ним продовжує бігти продавець, яка намагається його зупинити, тримає за одяг, однак ОСОБА_5 обома руками із силою відштовхує потерпілу від себе на кілька метрів в сторону кущів і йде геть.

Під час судового розгляду сторона захисту посилалась на обставини, які на її переконання підтверджують недопустимість та недостовірність зібраних стороною обвинувачення доказів, висувала свою версію подій на спростування висунутого обвинувачення.

Відповідні доводи сторони захисту потребували оцінки суду для того, щоб основні обставини у даному кримінальному провадженні і аргументи сторін, порушені під час судового розгляду, були розглянуті.

Разом із тим, доводи сторони захисту, які не потребували детального аналізу суду та не мали будь-якого вирішального значення в цьому провадженні, судом у вироку не зазначались. У такому випадку суд виходив з усталеної практики ЄСПЛ, згідно з якою, хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. З рішення має бути чітко зрозуміло, що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи (Морейра Ферейра проти Португалії (№ 2); S.C. IMH Suceava SRL проти Румунії).

За версією сторони захисту ОСОБА_5 дійсно перебував у магазині «Новий Градус» на вул.Городоцька, 291 у м.Львові у вказаний в обвинувальному акті час, де з холодильника хотів взяти напій, для чого відкрив холодильник, але передумав і закрив його, після чого пішов на касу, де попросив продавця сигарети, за які розрахувався, але вона почала конфлікт, тому він вирішив піти. При цьому він відносно ОСОБА_7 фізичного насильства він не застосовував, потерпіла вдарялась сама, інерційно, через власні дії.

Проте, вказана версія подій не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду і спростовується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_7 , даючи суду показання, ствердила, що ОСОБА_5 , відкривши холодильник з напоями, з однієї з верхніх поличок взяв банку з напоєм і поклав собі в сумку, яка висіла в нього спереду, що вона безпосередньо спостерігала. Після цього, за показами потерпілої, ОСОБА_5 не надав цей напій для оплати, тому вона пішла до виходу, щоб закрити двері, а обвинувачений, побачивши її наміри, намагався швидко вийти з магазину. Саме про такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 ствердила і вони були відтворені в ході слідчого експерименту з її участю 29.07.2022 року, під час якого також встановлено, що вона могла бачити вказані дії обвинуваченого біля холодильника, стоячи за касою. Також потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що на поличці, звідки, як вона бачила, взяв напій обвинувачений, були розміщені баночки з енергетичним напоєм «Burn» і саме нестачу цього напою було виявлено за результатами проведеної наступного дня інвентаризації.

Зазначені обставини підтвердила також потерпіла ФОП ОСОБА_6 , даючи показання щодо подій у магазині з чужих слів зі слів ОСОБА_7 . Такі показання з чужих слів суд вважає допустимим доказом, з огляду на положення ст.97 КПК України та враховуючи, що вони значимі для кримінального провадження, узгоджуються з іншими доказами, перевірені шляхом допиту особи, яка надала первинні пояснення.

Вказані показання потерпілої щодо розташування учасників події, описана нею поведінка, безпосередні дії і напрямок руху ОСОБА_5 підтверджуюся відеозаписами з трьох камер відеоспостереження, встановлених у магазині, при дослідженні яких достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , відкривши правою рукою холодильник, взяв лівою рукою з полички банку і поклав собі в передню сумку, а в подальшому швидким кроком рушив від каси до виходу, коли побачив, що продавець пішла до дверей. При цьому ОСОБА_7 , стоячи за касою йому зауважень не робила, не кричала, скандалу, як стверджує обвинувачений, не влаштовувала, тому повідомлений ним суду мотив покинути магазин, щоб уникнути скандалу із продавцем, свого підтвердження не знайшов і спростовується вищенаведеним.

Узгоджуються з дослідженими відеозаписами також показання потерпілої, що вона намагалася затримати ОСОБА_5 при виході, схопила його за рюкзак, однак він виривався, через що вона вдарилась спиною об двері, від чого у неї утворився синець на спині, і що на вулиці вона продовжувала тримати ОСОБА_5 , вимагала повернути те, що він вкрав, але той із силою відштовхнув її руками від себе в кущі. Даним спростовуються доводи обвинуваченого, що потерпіла вдарялася сама і до її ушкоджень він відношення не має, оскільки вказаними доказами підтверджуються умисні, активні дії ОСОБА_5 , який виривався, тягнув за собою потерпілу, а в подальшому силою штовхнув її обома руками в груди.

Враховуючи вказане, зазначені показання потерпілої ОСОБА_7 , яка була очевидцем події кримінального правопорушення, суд оцінює, як повні та спроможні, і такі, що об`єктивно узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 не була знайома із ОСОБА_5 до подій 23.07.2022 року, не мала з ним жодних, в тому числі конфліктних, відносин, тому немає підстав вважати, що потерпіла може обмовляти обвинуваченого.

З огляду на викладене, в суду не виникає ніяких сумнівів щодо достовірності та правдивості показань потерпілої ОСОБА_7 , яків сукупності з іншими дослідженими та перевіреними судом доказами відповідають встановленим фактичним обставинам події, відтак суд не приймає доводи сторони захисту, що показання потерпілоїє недостовірними, оскільки такі твердження є безпідставними і спростовуються вищенаведеним.

При цьому, суд вважає, що показання потерпілої ОСОБА_7 та дані слідчого експерименту з її участю узгоджуються між собою і є в цілому послідовними, тоді як окремі дрібні розбіжності в деталях їх свідчень не носять істотного характеру, пов`язані зі спливом певного часу після вчинення кримінального правопорушення, фізичним станом особи, особливістю індивідуального сприйняття та властивостями людської пам`яті, швидкістю подій, нетиповою і певною мірою екстремальною ситуацією, в якій знаходилася потерпіла під час вчинення кримінального правопорушення і суті обвинувачення не змінюють.

Суд критично оцінює та відхиляє як безпідставні доводи захисника про недопустимість як доказу дослідженого судом акту інвентаризації, як такого, що отриманий поза межами досудового розслідування, оскільки даний акт складено 24.07.2022 року, а відомості в ЄРДР внесено 26.07.2022 року, проте матеріали кримінального провадження не містять підтверджених даних про отримання цього документу органом досудового розслідування від потерпілої ФОП ОСОБА_6 до внесення відомостей в ЄРДР.

Що стосується доводів захисника про неправильну кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_5 як грабежу, оскільки у даному кримінальному провадженні мова йде про таємне, а не відкрите викрадення чужого майна та про відсутність такої кваліфікуючою ознаки, як «застосування насильства під час грабежу», то що вони є безпідставними, з огляду на таке.

Частиною 2 ст.186 КК України передбачена кримінальну відповідальність за грабіж, зокрема, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони насильницького грабежу є фізичне та психічне насильство.

Зокрема, фізичне насильство при вчиненні грабежу є способом заволодіння або утримання майна, супроводжується заподіянням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, завданням фізичного болю (при заподіянні ударів, побоїв або вчинення інших насильницьких дій), обмеження чи позбавлення волі.

Протиправні дії щодо застосування насильства при грабежі можуть передувати вилученню майна, бути застосованими одночасно або безпосередньо після вилучення такого майна.

Крім того, грабіж вважається закінченим злочином із моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам, викинути тощо).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і незважаючи на це продовженні винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж.

Водночас грабіж визнається насильницьким за умов, що застосоване насильство було способом заволодіння майном або утримання його безпосередньо після такого заволодіння.

Як вбачається зі встановлених судом фактичних обставин, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, взяв з холодильника в магазині «Новий Градус» на вул.Городоцька, 291 у м.Львові енергетичний напій «Burn» та заховав його в сумку-барсетку. Однак, такі його дії були помічений продавцем магазину ОСОБА_7 , яка, коли обвинувачений не заплатив на касі за енергетичний напій, намагалась зупинити його в магазині, а потім на вулиці, при цьому просила ОСОБА_5 припинити свої злочинні дії та повернути викрадений ним товар. Проте на вказані вимоги він не реагував, як і на намагання ОСОБА_7 зупинити його в дверях магазину і далі на вулиці, натомість виривався від потерпілої, тягнув її за собою, а на вулиці відштовхнув руками в груди на декілька метрів від себе, в результаті чого остання отримала синець, що відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості. З метою доведення свого корисливого мотиву до кінця обвинувачений втік з місця події, утримуючи при собі викрадене.

З викладеного випливає, що ОСОБА_5 розпочав свої дії як таємне викрадення чужого майна з магазину «Новий Градус», в той час, коли ще не мав реальної початкової можливості розпорядитися майном, був виявлений продавцем ОСОБА_7 , але не зупинився, маючи змогу розрахуватись за енергетичний напій, коли продавець запитувала про товар для оплати, продовжив злочинні дії з метою утримання викраденого майна і втік із таким із місця події. При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що його злочинні дії вже були викриті, а насильство застосував безпосередньо після вилучення майна з метою його утримання.

Та обставина, що потерпілою ОСОБА_7 не було вказано при прийнятті від неї 25.07.2022 року заяви про вчинення кримінального правопорушення про вчинення насильства, вказаних висновків суду не спростовує.

Щодо покликань захисника на відсутність такої кваліфікуючої ознаки як повторність, оскільки ОСОБА_5 є несудимим в силу ст.89 КК України, то суд відхиляє такі, як безпідставні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.3 ст.32 КК України вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Згідно примітки 1 ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

ОСОБА_5 24.04.2015 року був засуджений Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі та 31.01.2020 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. Також перебіг строку погашення вказаної судимості у ОСОБА_5 перервано згідно з ч.5 ст.90 КК України у зв`язку з засудженням 29.04.2022 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України.

Отже, вказані судимості ОСОБА_5 , з огляду на положення ст.89 КК України, не погашені і в даному випадку має місце така кваліфікуюча ознака грабежу, як повторність, пов`язана із засудженням ОСОБА_5 за раніше вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану,доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності (т.1, а.с.74); ту обставину, що дане кримінальне правопорушення вчинене ним менше, ніж за три місяці після засудження його 29.04.2022 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (т.1, а.с.81-82), а отже належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 .

Також суд враховує дані про особу винного, який одружений (т.1, а.с.117), офіційно непрацевлаштований, на обліку щодо узалежнень та в лікаря-психіатра не перебуває (т.1, а.с.75, 77), згідно наданої характеристики за місцем проживання негативних характеризуючих даних не встановлено (т.1, а.с.80).

Виходячи з наведеного, беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, незначну вартість викраденого майна, проте невідшкодування заподіяної шкоди, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст.186 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 ст.69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на вчинення неодноразово корисливих кримінальних правопорушень, відсутність у провадженні сукупності обставин, що пом?якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слідвирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді районного суду м.Львова від 29.07.2022 року було накладено арешт на речові докази: сумку-барсетку чорного кольору з трьома кишенями, які застібаються на замок блискавку; сумку-рюкзак темно-синього кольору, з надписом спереду білого кольору «Nike»; кепку оранжевого кольору; футболку чоловічу бежевого кольору (т.1, а.с.49, 58), а згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати та повернути майно ОСОБА_5 , як власнику.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого на час ухвалення вироку обраний не був, клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором заявлено не було.

Керуючись ст. 100, 174, 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ:

- CD-R диск із серійним номером CMDR47G-CFMWMO3-0942K101 з відеозаписом камер спостереження магазину «Новий Градус» на вул.Городоцькій, 291 у м.Львові за 23.07.2022 року (т.1, а.с.33) - залишити в матеріалах провадження.

Скасувати арешт на майно сумку-барсетку чорного кольору з трьома кишенями, які застібаються на замок блискавку; сумку-рюкзак темно-синього кольору, з написом спереду білого кольору «Nike»; кепку оранжевого кольору; футболку чоловіча бежевого кольору (т.1, а.с.45, 54), накладений ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 29.07.2022 року, і повернути таке майно ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1