Справа № 528/195/16-к
Провадження № 1-кп/539/10/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000457 від 03.09.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта загальна середня, розлучений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 Гребінківським РВК Полтавської області ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації у військовому званні «старший сержант» та цього ж дня направлений для проходження навчальних зборів до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

28.07.2015 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_7 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно з вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом У країни, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, 03.09.2015 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домогосподарства, яке належить ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на грунті особистих неприязних відносин, погрожував вбивством ОСОБА_7 , при цьому розбив совком вікно кімнати у вказаному приватному буинку, з якій знаходилась остання, та кинув у сторону ОСОБА_7 стілець, сапу і вила, висловлюючи нецензурною лексикою погрози вбивством останній, яка дану загрозу своєму життю сприйняла як реальну та таку, що викликало у неї побоювання за своє життя.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у погрозі вбивством із реальними підставами побоюватися здійснення цієї погрози ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

Ухвалою суду від 23.05.2023 ОСОБА_5 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

14.09.2015 ОСОБА_5 згідно із наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ).

15.09.2015 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_6 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

16.10.2015 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , всупереч вимогам зазначених вище нормативно-правових актів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, потрапив на територію дачного господарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , з якою раніше спільно проживав по даній адресі, де діючи з прямим умислом, протиправно, на грунті особистих неприязних відносин, по черзі підпалив приміщення дачного будинку, гаражу з сауною, літньою кухнею ОСОБА_8 , в результаті чого шляхом підпалу пошкодив указане майно останньої до непридатного для використання стану, чим завдав ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 289 514 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що проживав із ОСОБА_8 в цивільному шлюбі, будував сауну, в літній кухні і в будинку робив ремонт. Через те, що ОСОБА_8 вирішила припинити з ним стосунки, він 16.10.2015 року підпалив спочатку сауну, яка знаходиться з гаражем та літньою кухнею під одним дахом, а потім і будинок. У вчиненому щиро кається, зобов`язується відшкодувати шкоду в розмірі 289 514 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Повідомив про наміри продовжувати службу у лавах ЗСУ.

Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків не дослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд констатує, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах,

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, він раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проходження служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

В обвинувальному акті обставиною, що обтяжує покарання, зазначено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Однак, під час судового розгляду вказана обставина не була доведена допустимими доказами. Так, в матеріалах кримінального провадження є довідка, за підписом чергового лікаря, згідно якої, у зв`язку з відсутністю алкотеста, освідчення на алкоголь не проводилось. Обвинувачений заперечував ту обставину, що під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені факти, з врахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, має намір продовжити службу в лавах ЗСУ, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням приписів ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України 16.10.2015 року, 19.10.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 була обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

14.12.2015 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 14.01.2016.

13.01.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 13.03.2016.

11.03.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до14.05.2016.

20.04.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до13.07.2016.

29.06.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до12.09.2016.

08.09.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до11.11.2016.

20.10.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до10.01.2017.

26.12.2016 на підставі ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до11.03.2017.

11.03.2017 строк дії ухвали слідчого судді Гребінківського районного суду від 26.12.2016 закінчився.

Таким чином, ОСОБА_5 перебував під вартою з 16.09.2015 року по 11.03.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (діючої на час перебування ОСОБА_5 під вартою з 16.10.2015 по 11.03.2017), слід рахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 418 541 грн., моральної шкоди в сумі 100 000 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Спричинення їй матеріальної шкоди полягає у пошкодженні нерухомого майна на суму 289 514 гривень, що підтверджується судовою будівельно-технічною експертизою від 19.02.2016 року за № ІІ-8, в оплаті вартості проведення зазначеної експертизи на суму 4 950 гривень, у необхідності відновлення пошкодженого нерухомого майна на суму 413 591 грн.

Завдання їй моральної шкоди полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Вона отримала переляк від того, яким способом винуватець це зробив. Заздалегідь до цього він погрожував їй тим, що спалить її майно, із-за чого вона нервувала, переживала, втрачала рівновагу і не могла сконцентруватись на своїй роботі. Після спалення її дачного будинку її нервове потрясіння кратно збільшилось. Вона втратила змогу відпочивати в літній час на своїй дачі, запрошувати туди рідних, близьких, знайомих. Вона не має на даний час коштів на відновлення пошкодженого майна і все це впливає на її стан психоемоційний та загальний стан здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № ІІ-8 від 19.02.2016 року вартість матеріального збитку, нанесеного пожежею житловому будинку та господарським будівлям сараю-гаражу-літній кухні, що розташовані на території дачного господарства ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 становить 289514 грн. (житловий будинок 135438 грн., сарай-гараж-літня кухня 154076 грн.). Розмір матеріального збитку розрахований з урахуванням зносу житлового будинку та господарських будівель, який складає 30%.

Судом приймається до уваги саме розмір матеріального збитку, оскільки вартість ремонтно-будівельних робіт розрахована без врахування фізичного зносу, а тому з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 289514 грн.

З положень ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Слід зазначити, що потерпілій ОСОБА_8 дійсно завдано моральної шкоди діями ОСОБА_5 , однак виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди на суму 25 000 грн.

Також стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 підлягають витрати, понесені нею за експертну оцінку матеріального збитку будинку в розмірі 4950 грн., та за надання правової допомоги в розмірі 5000 грн.

Документально підтверджені витрати на проведення судової комплексної пожежно-технічної експертизи та експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128,349,370,373,374,615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення 1 рік 4 місяці 22 днів з 16.10.2015 року по 11.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 289514 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень, моральну шкоду у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, витрати на проведення експертної оцінки у розмірі 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього стягнути 324 464 (триста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової комплексної пожежно-технічної експертизи та експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів у розмірі 5685 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень.

Речові докази, а саме:

брюки військові камуфльовані, куртку чорного кольору, військові бєрци, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Гребінківського відділу поліції, - повернути ОСОБА_5 , як йому належні;

ганчірку, поміщену до металевої банки, та частину дерев`яної панелі з плямою речовини невідомого походження, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Гребінківського відділу поліції, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1