УХВАЛА

4 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 683/105/21

провадження № 51 - 3115 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4

в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня

2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року,

а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

8 серпня 2023 року захисник ОСОБА_4 вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку

на касаційне оскарження і просить поновити їй пропущений строк.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Оскаржувану ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 було проголошено

15 лютого 2023 року, а касаційну скаргу захисником ОСОБА_4 подано лише

8 серпня 2023 року, тобто після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 426 КПК. Разом з цим, захисник порушила питання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.

Таким чином, згідно із вказаною нормою процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.

Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до правосуддя, складовою якого є право на оскарження судового рішення,

не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Це обумовлено необхідністю дотримання принципу верховенства права, елементом якого є принцип правової визначеності. Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на доступ до правосуддя з урахуванням принципу правової визначеності є поновлення судом пропущеного з поважних причин процесуального строку у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності та за наявності вагомих (переконливих) підстав. При цьому учасники провадження мають добросовісно користуватися наданими їм правами, адже в протилежному випадку це призведе до зловживання ними.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що захисник ОСОБА_4

13 травня 2023 року уже зверталася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на оскаржувані судові рішення. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 травня 2023 року

її касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам

ст. 427 КПК та надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали. При цьому, особі, яка подала касаційну скаргу, роз`яснювалося, що в разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто. З огляду на те, що захисник

не усунула недоліки касаційної скарги, ухвалою касаційного суду від 28 червня 2023 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК скаргу було повернуто.

Вказане свідчить, що у захисника була можливість у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 426 КПК, скористатися правом на касаційне оскарження судових рішень.

Незважаючи на це, захисник ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження судових рішень знову звернулася з касаційною скаргою на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня

2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року

і ставить питання про поновлення їй пропущеного строку.

При цьому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього, а також переконливих аргументів на підтвердження поважності причин такого пропуску. Посилання захисника на те,

що Верховний Суд перешкоджає доступу до правосуддя та порушує вимоги Конституції України нічим не обґрунтовані, а незгода з рішенням касаційного суду, постановленого за результатом розгляду її касаційної скарги, не свідчить про обмеження реалізації права захисника на подачу касаційної скарги в межах строку касаційного оскарження.

Зважаючи на наведене підстав для задоволення клопотання захисника колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Касаційну скаргу захисника разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути останній.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3