справа № 563/1487/23
УХВАЛА
01 вересня 2023 року м. Корець
Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що з лінії "102" надійшло повідомлення начальника СРПП ВП № 7 Рівненського РУП ОСОБА_5 про те, що під час перевірки посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , що надав на законну вимогу працівника поліції водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 виявлено ознаки підробки.
31.08.2023 року оглянуто та вилучено посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 01.11.2018 на ОСОБА_4 .
31.08.2023 року посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 01.11.2018 визнано речовим доказом.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задоволити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у клопотанні відмовити.
Заслухавши пояснення прокурора, власника майна, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.
У розумінні положень ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст. 170 КПК України полягає у розумінні положень ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірені під час розгляду клопотання судом, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та судом не встановлено.
Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
А тому, для досягнення цілей кримінального провадження та встановлення усіх обставин існує необхідність у збереженні вказаного майна, а відтак і в накладенні на вказане майно арешту.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, а саме на:
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя: ОСОБА_1