Провадження №11-сс/801/372/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

та її захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 308 КК України,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 308 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 2 місяці в певний період доби в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, відмовив у його задоволенні з тих підстав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є занадто м`яким.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладанням відповідних обов`язків. Апеляційну скаргу мотивує тим, що найбільш дієвим запобіжним заходом щодо ОСОБА_7 є саме домашній арешт в певний період доби, посилаючись на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, яких утримує самостійно, з повідомленою підозрою погодилась, сприяє досудовому розслідуванню, з`являється за кожним викликом до слідчого, надала свідчення щодо обставин кримінального правопорушення, викриває та зобов`язується викривати в суді інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, при цьому погоджується зазначені обставини задокументувати шляхом укладення угоди про визнання винуватості при направленні до суду обвинувального акта. Також зазначає, що підозрювана отримувала наркотичний засіб для власного споживання та не здійснювала його збут.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді зроблений висновок про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 308 КК України, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді клопотання.

Крім того, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте, слідчий суддя не мотивував в своєму рішенні, чому взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри, ризики, наведені слідчим у клопотанні та погодився із ними, проте дійшов до переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам, що є підставою для скасування рішення слідчого судді.

Згідно з ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено обов`язок слідчого чи прокурора доводити недоцільність застосування більш жорстких запобіжних заходів, а слідчому судді чи суду обирати суворіший запобіжний захід, ніж вважає за доцільне сторона обвинувачення.

Таким чином колегія суддів переконана, що слідчий суддя в даному випадку вийшов за межі своїх повноважень.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_7 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання, характер інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо неї запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби в покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах заявленого слідчим клопотання, адже саме цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та дозволить органу досудового розслідування контролювати її місце перебування.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваною умов домашнього арешту, звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409, 411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2023 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою її проживання : АДРЕСА_1 , в період з 23:00 год. по 05:00 год. строком не більше, ніж на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до п.п. 2,3,8 ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- не відлучатися з міста Вінниці без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4