Справа № 295/9449/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.399 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

14 вересня 2023 р. Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу в частині покладених додаткових обов`язків.

Покладено на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки: не відлучатися за адміністративні межі території Житомирського району, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_10 з приводу даного кримінального провадження.

Решту обмежень залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши позиції учасників провадження, апеляційний суд прийшов до висновку, що відкрите апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.

Так, згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Нормами ст.309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, існуючий порядок апеляційного оскарження ухвал слідчого судді передбачає як можливість окремого (самостійного) їх оскарження, так і подання заперечень проти них під час підготовчого провадження в суді.

Цей процесуальний механізм спрямований на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та дотримання вимог ст.28 цього Кодексу щодо розумних строків провадження.

Тобто, основним критерієм для відмежування ухвал слідчого судді, які підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, і таких, заперечення проти яких подаються під час підготовчого провадження в суді, є пряма вказівка законодавця в нормах КПК України на можливість їх самостійного оскарження.

При цьому, основним критерієм для відмежування ухвал слідчого судді, які підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, і таких, заперечення проти яких подаються під час підготовчого провадження в суді, є пряма вказівка законодавця в нормах КПК України на можливість їх самостійного оскарження.

В свою чергу, перевіркою матеріалів провадження №295/9449/23 встановлено те, що прокурором ОСОБА_12 фактично оскаржено судове рішення постановлене слідчим суддею про покладення (зміну) на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у рамках раніше обраного запобіжного заходу.

Оскаржена прокурором ухвала слідчого судді про покладення (зміну) на ОСОБА_8 у рамках раніше обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.п.2-6), постановлена у межах повноважень слідчого судді, адже останній вправі як змінити/не змінювати підозрюваній запобіжний захід, так і вправі приймати рішення про скасування, зміну чи покладення на неї відповідних процесуальних обов`язків при запобіжному заході, не пов`язаному з триманням під вартою.

Однак апеляційне оскарження такої ухвали слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено, вона не входить до переліку рішень, визначених у ст.309 КПК України чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді.

В даному випадку, апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 28 лютого 2023 року (справа № 947/5562/21, провадження № 51-3110км22).

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, а тому відкрите апеляційне провадження (з врахуванням ч.6 ст.9 КПК України) підлягає закриттю.

Керуючись ч.6 ст.9, ч.4 ст.399, 422 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2023 року, якою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , за клопотанням останньої, змінено запобіжний захід в частині покладених додаткових обов`язків, - закрити з підстав оскарження прокурором рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :