Справа № 489/141/23
Провадження № 1-кп/489/668/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

10 травня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000681 від 21.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.12.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.06.2015 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття призначеного покарання; 23.09.2015 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 31.08.2017 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнився 23.02.2018 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 у невстановлений час та у невстановленому місці виявив ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, внаслідок чого у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вказаного вибухового пристрою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 привласнив вказану ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, тим самим незаконно придбав вибуховий пристрій, який переніс до належного йому на праві користування автомобіля марки «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де у подальшому став зберігати.

25.06.2022 в період часу з 16:35 год. до 17:44 год. під час проведення санкціонованого обшуку вищевказаного автомобіля «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під водійським сидінням виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, споряджений вибуховою речовиною тротил, та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які при конструктивному поєднані між собою утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії «бойові припаси» основного призначення та придатна до вибуху, які ОСОБА_3 незаконно придбав, переніс до вищевказаного автомобіля та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 17.10.2022 близько 10:00 години (точний час не встановлено) ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому був неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, який був затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, з корисливих мотивів, шляхом віджиму вікна балкону, проник до квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, повторно викрав належний останній телевізор марки «TCL», моделі «43Р715», вартістю 8557,25 грн. Після того ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 8557,25 грн.

Крім того, 11.11.2022 близько 23:00 год. (точний час не встановлено) ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому був неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, який був затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, з корисливих мотивів, шляхом віджиму балконних дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , звідки таємно, умисно, повторно викрав належний останній телевізор марки «Еrgo», моделі «24DH5500» з серійним номером «SN:Е2», вартістю 3300 грн. Після того ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3300 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю та суду пояснив, що дійсно в кінці лютого 2022 року на одному з блок-постів придбав у невідомого чоловіка ручну гранату із запалом, яку він забрав собі та став зберігати в салоні автомобіля марки «БМВ» під сидінням, де вони були вилучені в ході обшуку 25.06.2022. Також 17.10.2022 в денний час через вікно проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав телевізор, а 11.11.2022 через балконні двері та пошкоджене в них скло проник до квартири по АДРЕСА_4 , звідки викрав телевізор «Еrgo». Викрадені телевізори він здав до ломбарду, а отримані за них гроші витратив на власні потреби. В ході судового розгляду обвинувачений погодився з переліком та вартістю викраденого майна, зазначив про розкаяння у вчиненому, обіцяв не вчиняти порушень в майбутньому, однак повідомив, що не відшкодовував потерпілим заподіяні його діями збитки.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.06.2022, слідчим суддею був наданий дозвіл на обшук автомобіля марки «БМВ 320», номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 .

Із протоколу обшуку від 25.06.2022 вбачається, що в ході проведення в період з 16.35 до 17.44 годин з дозволу слідчого судді обшуку автомобіля марки «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 , було виявлено під переднім водійським сидінням та вилучено корпус до гранати з маркуванням «386 306-84 Т» та запал до гранати з маркуванням «101-84 УЗРГМ 2 11».

Згідно з висновком експерта № КСЕ19/115-22/5062 від 22.09.2022, надані на дослідження предмети є: корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, споряджений вибуховою речовиною тротил; та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, що застосовується для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42. При конструктивному поєднані вказаних предметів між собою вони утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії «бойові припаси» основного призначення та придатна до вибуху.

Із заяви ОСОБА_8 від 12.11.2022 слідує, що останній звернувся до поліції про вжиття заходів до невідомих осіб, які проникли в квартиру АДРЕСА_3 , звідки викрала телевізор «Ergo».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.11.2022 та фототаблиці до нього, місцем події є квартира АДРЕСА_3 . В огляду місця події виявлені розкидані речі в кімнаті, пошкодження балконних дверей та вікон, а також вилучено сліди папілярних узорів.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/115-22/9377-Д від 17.11.2022, на додатку до протоколу огляду місця події від 12.11.2022 за фактом крадіжки у ОСОБА_7 містяться шість слідів папілярних узорів рук, три з яких придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а три - непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-22/9701-Д від 30.11.2022, слід папілярного узору пальця руки розмірами 12х11 мм залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновком експерта №СЕ-19/115-22/9700-ТВ від 30.11.2022 підтверджується вартість викраденого ОСОБА_3 у ОСОБА_7 телевізора «Еrgo», моделі «24DH5500» з серійним номером «SN:Е2», яка станом на 11.11.2022 могла становити 3300 грн.

Із протоколу огляду від 23.12.2022 слідує, що слідчим в період з 16.46 до 17.00 годин з участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника були переглянуті відеозаписи за 13.11.2022 з камер відеоспостереження ПТ «Ломбард перший», розташованого по вул. Слобідська, 51/3, м. Миколаєва. На вказаних відеозаписах зафіксовано, як до приміщення ломбарду зайшов чоловік, який здав до ломбарду предмет, замотаний у білу тканину та отримав за нього грошові кошти. При цьому під час перегляду вказаних відеозаписів ОСОБА_3 підтвердив, що на даних відеозаписах зафіксований саме він в той момент, коли приніс та здав до ломбарду викрадений ним з квартири по АДРЕСА_5 .

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.12.2022 вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу того, що 19.10.2022 близько 10:00 години невідома особа шляхом зламу балконних дверей проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки викрала телевізор марки «TCL 43Р715».

Висновком експерта №СЕ-19/115-22/10414-ТВ від 19.12.2022 підтверджується вартість викраденого ОСОБА_3 у ОСОБА_6 телевізора «TCL» моделі «43Р715», яка станом на 17.10.2022 могла становити 8557,25 грн.

Повідомленням ПТ «Ломбард «Перший» №2511/2022/1346 від 25.11.2022, специфікацією № від 13.11.2022 та додатковою угодою до неї підтверджується, що у листопаді 2022 року ОСОБА_3 здав до вказаної установи під заставу отримання кредиту телевізор «Ergo Led».

Із заяви ОСОБА_8 від 19.12.2022 слідує, що останній добровільно видав поліції документи та чек до телевізору марки «Еrgo», моделі «24DH5500» з серійним номером «SN:Е2», які були оглянуті слідчим відповідно до протоколу огляду предмету від 19.12.2022.

Із розписки ОСОБА_8 від 19.12.2022 вбачається, що останній отримав на зберігання інструкцію, гарантійний талон, фіскальні чеки на телевізор «Ерго».

Повідомленням ПТ «Ломбард «Перший» №1212/2022 від 12.12.2022 та специфікацією № від 17.10.2022 підтверджується, що 17.10.2022 ОСОБА_9 здав до вказаної установи під заставу отримання кредиту телевізор «TCL 43З715», які були оглянуті слідчим відповідно до протоколу огляду від 09.12.2022, в ході якого ОСОБА_9 пояснив, що вказаний телевізор заклав під заставу на прохання ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2022 та фототаблицею до нього, ОСОБА_9 добровільно в присутності двох понятих показав та розказав про те, що 17.10.2022 на прохання ОСОБА_3 приніс до ПТ «Ломбард перший» та заклав під заставу телевізор «TCL 43З715», а отримані за нього грошові кошти передав ОСОБА_3 .

Із заяви ОСОБА_10 від 26.12.2022 слідує, що остання видала слідчому картонну коробку від телевізору «TCL 43З715», яка була оглянута відповідно до протоколу огляду предмету від 26.12.2022 з фототаблицею.

Із розписки ОСОБА_10 від 26.12.2022 вбачається, що остання отримала на зберігання коробку від телевізору «TCL 43З715».

Поряд з тим, суд вважає неналежним та недопустимим доказом винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях висновок експерта № СЕ-19/115-22/5042-БЛ від 08.07.2022 про те, що серед наданих на експертизу предметів один є боєприпасом 5,45-мм військовим патроном, призначеним для стрільби з різних видів зброї, а п`ять інших не належать до боєприпасів та є пістолетними патронами несмертельної (травматичної) дії, які придатні для стрільби, оскільки встановлені вказаним висновком обставини не стосуються суті пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, яке не пов`язане із незаконним поводженням із вказаними предметами (патронами).

Натомість відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. У зв`язку з цим, оскільки стороною обвинувачення ОСОБА_3 висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України лише за фактом незаконного зберігання вибухового пристрою (гранати), тому експертиза щодо боєприпасів (патронів) не стосується суті обвинувачення та не може бути доказом пред`явленого особі обвинувачення.

Таким чином, оцінивши кожен із вказаних доказів з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений вчинив тяжкі злочини, за місцем проживання характеризується як раніше судима та наркозалежна особа, лікування у лікаря психіатра не проходив, звертався за допомогою до лікаря нарколога з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності», стаціонарно не лікувався, є раніше неодноразово судимим.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд не визнає вказане в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому діянні. Також вказана обставина може бути визнана такою, що пом`якшує покарання лише в тому разі, коли щире каяття було дієвим і включає в себе активні дії. Натомість суд враховує, що ОСОБА_3 жодного жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, не висловив, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та її осуду не зробив, а також жодним чином не відшкодував та не намагався відшкодувати завдану його діями потерпілим матеріальну шкоду.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 неодноразово судимий (починаючи з 2014 року - 4 рази) за вчинення умисних корисливих злочинів, за які він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, звільнившись з-під варти 02.09.2020 у зв`язку із заміною запобіжного заходу у кримінальному провадженні, яке на даний час перебуває на розгляді суду, обвинувачений повторно вчинив нові умисні тяжкі злочини, частина з яких є корисливими, тобто належних висновків для себе не зробив.

Вищевказане, на переконання суду, свідчить, що попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до обвинуваченого з боку держави з метою не лише його покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 , маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, знову вчинив умисні тяжкі злочини, зокрема проти власності, матеріальну шкоду, спричинену його діями потерпілим, не відшкодував, вибачення не попросив.

Крім того, ОСОБА_3 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, натомість шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень задовольняє свої матеріальні потреби. Це доводить, що вчинення кримінальних правопорушень є наслідком свідомо обраного ОСОБА_3 способу життя, який він змінювати не бажає, реального негативного ставлення до вчиненого не виявляє та в дійсності свою злочинну поведінку не засуджує.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача, який вважав, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та застосувати принцип часткового складання призначених покарань, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України, та призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки інші види покарань є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що на час скоєння вказаних кримінальних правопорушень обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, до нього раніше вже застосовувався інститут звільнення від покарання з випробуванням, проте це не досягло мети його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови не заявлялися.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Доводи захисника про те, що витрати, пов`язані із залученням експертів, можуть бути покладені на обвинуваченого лише у випадках, коли їх висновки мають доказове значення є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 9 КПК, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Дотримання вимог зазначеної вище загальної засади кримінального провадження покладає обов`язок на сторону обвинувачення висунути і перевірити усі можливі версії щодо вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, нею самостійно обираються засоби доказування (як якісно, так і кількісно), за допомогою яких будуть встановлені обставини, зазначені у статті 91 КПК, та які не залежать від позиції сторони захисту та використання чи невикористання їх у подальшому під час судового розгляду. Аналогічні висновки щодо необхідності стягнення з обвинуваченого всіх понесених витрат на залучення експертів викладені у постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 689/471/20.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, та прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу на тримання під вартою, тому вказане свідчить про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Застосувати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття під варту з 10.05.2023.

Речові докази:

-поліетиленовий пакет з трьома гільзами та трьома патронами; сейф-пакет №3612492, в якому знаходяться осколки та деталі, пробка, згорток паперу та полімерні спеціальні сейф-пакети №АВ1008785 і №АВ1008784 - знищити;

- диск з відеозаписами з камери відеоспостереження ПТ «Ломбард перший» по вул. Слобідська, 51/3, м. Миколаєва Миколаївської області; договір фінансового кредиту та застави № від 17.10.2022 залишити в матеріалах судової справи;

- документи (інструкція, гарантійний талон, фіскальні чеки) на телевізор «Ерго» - залишити у ОСОБА_8 ; картонну коробку від телевізору «TCL 43З715» - залишити у ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на загальну суму 11704 (одинадцять тисяч сімсот чотири) грн 36 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1