Справа № 570/2753/23
номер провадження 1-кп/570/286/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. та прож. АДРЕСА_1 , із середньою освітою, працював водієм у ФОП ОСОБА_5 , на даний час не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

23 січня 2023 року, приблизно о 20 год. 00 хв. на вул. Б.Хмельницького, поблизу будинку № 3, в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автобусом Mercedes-Benz Vario 614D, реєстр. номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною у вказаному населеному пункті від вул. Рівненської в напрямку вул. Шкільної, проявив неуважність до дорожньої обстановки, під час виникнення небезпеки для руху, яку водій міг виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості до швидкості руху пішохода та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який вийшов на проїзну частину з правого узбіччя та рухався по діагоналі, віддаляючись від транспортного засобу.

Такими діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - "у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали".

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з наявністю перелому кісток основи та склепіння черепа, перелому кісток лицевого скелету (перелом верхньої та латеральної стінок правої орбіти з переходом на скроневу кістку справа; усіх стінок правої гайморової пазухи, з переходом на верхню щелепу, травматичний злам правої виличної дуги), поєднаного із зовнішніми ушкодженнями - забійною раною м`яких тканин правої брови, забоями-осадненнями м`яких тканин голови та обличчя, ускладненого пневмоцефілією та закриту травму грудної клітки у вигляді забою обох легень з наявністю множинних переломів ребер: 4, 5, 6, 7, 8, 9 зліва та 2, 4, 6 ребер справа без зміщення, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 12.3 ПДР знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнавав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Своїми поясненнями підтвердив наведені обставини події. Зазначив, що він керував вказаним автобусом та повертався в гараж. Рухався в темну пору доби по неосвітленій ділянці вулиці в умовах недостатньої видомості через туман, також був засліплений світлом фар іншого автомобіля який, виїхав із-за повороту та рухався в зустрічному напрямку. Чому не зупинив рух свого ТЗ за вказаних обставин - не пояснив. На вказаній ділянці дороги тротуару немаає, на узбіччі ростуть кущі. Побачив пішохода, вже після того, як здійснив наїзд на нього. Удар прийшовся спереду автобуса, по середині. Відразу після зіткнення зупинив автобус. Інші особи викликали 103. В подальшому відвідував потерпілого в лікарні та примав участь в оплаті його лікування. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, та відшкодовання завданої йому шкоди. Також вказав про примирення між ними та відсутність заперечень щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Цивільний позов не подавав.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

З висновку судово-медичної експертизи від 19.05.2023 р. № (а.с. к.п. 39-41), вбачається що у гр. ОСОБА_6 встановлені наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з наявністю перелому кісток основи та склепіння черепа, перелому кісток лицевого скелету (перелом верхньої та латеральної стінок правої орбіти з переходом на скроневу кістку справа; усіх стінок правої гайморової пазухи, з переходом на верхню щелепу, травматичний злам правої виличної дуги), поєднаного із зовнішніми ушкодженнями - забійною раною м`яких тканин правої брови, забоями-осадненнями м`яких тканин голови та обличчя, ускладненого пневмоцефілією та закриту травму грудної клітки у вигляді забою обох легень з наявністю множинних переломів ребер: 4, 5, 6, 7, 8, 9 зліва та 2, 4, 6 ребер справа без зміщення, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 27.03.2023 р. № СЕ-19/118-23/2121-ІТ (а.с. к.п. 55-58) вбачається, що контактування автобуса Mercedes-Benz Vario 614D, реєстр. номер НОМЕР_1 , з пішоходом відбулась передньою частиною капоту на відстані 70-110 см від правого габариту кузова автобуса.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин на механізму дорожньо-транспортної пригоди від 25.05.2023 р. № СЕ-19/118-23/5340-ІТ (а.с. к.п. 67-73) вбачається, що в зазначеній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля Mercedes-Benz Vario 614D, реєстр. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам вимог п. 12.3 ПДР знаходяться у причинному зв`язку зі скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди. При заданих вихідних даних в умовах даної пригоди водій вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 в усіх варіантах мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 .

Згідно висновку щоло результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.01.2023 р. (а.с. 87-88) у ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, а також ч. 3 ст. 349 КПК України.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доказів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризуються позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, добровільне відшкодування обвинуваченим моральної шкоди потерпілому, суд також враховує як обставину, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, наявність права керування транспортиними засобами (посвідчення водія а.с. 20), стан його здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, наведені обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, настання наслідків ДТП, ставлення винного до таких наслідків, із урахуванням позиції потерпілого, аргументів прокурора, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 із застосувнням ст. 69 КК України можливим є перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції санкції частини 2 статті 286 цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, та призначити основне покарання у виді обмеження волі на строк наближений до мінімального для такого виду покарання.

Також суд застосовує додаткове покарання виді позбавлення права керування в на мінімальний строк для такого покарання, згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України, яке має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, та із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування (судові інженерно-транспортні експертизи) в загальній сумі 2667 (дві тисячі шістсот шістдесят сім) гривень, 12 копійок.

Скасувати арешт автомобіля Mercedes-Benz Vario 614D, реєстр. номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 30.01.2023 р. у справі № 570/306/23 (а.с. к.п. 23-24).

Речові докази: автомобіль Mercedes-Benz Vario 614D, реєстр. номер НОМЕР_1 (а.с. к.п. 25-26) - повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1