Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3520/22
номер провадження 1-кп/695/246/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 19.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 07.12.2022 надійшло клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000559 від 19.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000559 від 19.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2015 ОСОБА_4 здійснив замах на вчинення самогубства, що проявилось у самопідпалі під час виїзного судового засідання по вул. Грушевського, 3 в м. Золотоноша Черкаської області під головуванням судді ОСОБА_5 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування було допитано свідків, потерпілого сина ОСОБА_4 ОСОБА_7 , вилучено медичну документацію щодо ОСОБА_4 та цивільну справу № 695/3060/13-ц. 03 червня 2015 року було призначено посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, яку не змогли провести через відсутність об`єктивних даних щодо особливостей психіки та поведінки ОСОБА_4 . У ході досудового розслідування вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, а також проведені всі необхідні процесуальні, слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, яка б могла бути причетною до вчинення даного кримінального правопорушення, однак позитивного результату не здобуто, а отже факт доведення до самогубства ОСОБА_4 не доведено. Посилаючись на те, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення закінчився, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 120 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та з моменту його скоєння минуло понад шість років, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не прибув.

Суд, перевіривши доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкцією частини першої статті 120 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 120 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній з 01.07.2020, є нетяжким злочином.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України станом на час внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000559 від 19.05.2015, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 120 КК України відносилось до злочинів середньої тяжкості.

Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (тут і далі в редакції чинній станом на день вирішення даного клопотання) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною п`ятою статті 49 КК України встановлено, що давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора.

Однією зі складових закриття кримінального провадження згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України є те, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 19.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України стала усна заява (повідомлення) про те, що 19.05.2015 невстановлені слідством особи, шляхом застосування невстановлених на даний час слідством протиправних дій до ОСОБА_4 , довели останнього до замаху на вчинення самогубства, що проявилось у підпалі потерпілого під час виїзного судового засідання за адресою: АДРЕСА_1 під головуванням судді ОСОБА_5 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 .

Звертаючись з даним клопотанням до суду прокурор вказує, що 03.06.2015 було призначено посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, яку не змогли провести через відсутність об`єктивних даних щодо особливостей психіки та поведінки ОСОБА_4 .

Також в обґрунтування клопотання зазначено, що у ході досудового розслідування вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та здобуто достатньо фактичних даних, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, а також проведені всі необхідні процесуальні, слідчі (розшукові) дії, спрямовані на розкриття факту вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, яка б могла бути причетною до вчинення даного кримінального правопорушення, однак позитивного результату не здобуто, а отже факт доведення до самогубства ОСОБА_4 не доведено.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що листом голови АСПЕ головного лікаря КЗ «ЧОПЛ» від 10.06.2015 № 373/03 повідомлено Золотоніський МВ УМВС України в Черкаській області, що на думку комісії, вирішення експертних питань можливе за умови надання експертиз на дослідження: амбулаторної карти ОСОБА_4 з поліклініки за місцем проживання (м. Київ, м. Золотоноша), даних про перебування на обліку у психіатра, звертання по допомогу до психолога, психотерапевта в м. Києві (м. Золотоноша), детальних показів свідків про особливості характеру, поведінки ОСОБА_4 , його образу життя, кола спілкування, взаємовідносин з членами сім`ї, друзями, особливостями реагування на життєві труднощі та шляхи їх подолання, щодо ймовірних змін в самопочутті, поведінці, настрою ОСОБА_4 протягом 2013-2015 років, з акцентом на періоді, що передував самопідпалу, щодо його (підекспертного) оцінки перебігу судового процесу.

У подальшому заступником начальника СВ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9 було винесено постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 24.06.2015, 05.08.2015, 22.09.2015, якими доручалось працівникам СВ Подільського РУ ГУМВС в м. Києві виконати певні процесуальні, слідчі (розшукові) дії.

Однак у матеріалах досудового розслідування №0000559 відсутні відомості щодо направлення до Подільського РУ ГУМВС в м. Києві вказаних вище постанов.

Жодних процесуальних, слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні у період з червня 2015 року по грудень 2022 року не здійснювалось, що свідчить про його вкрай недбале досудове розслідування, та не може відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів досудового розслідування належного та повного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не відповідає вимогам ефективності, оскільки уповноваженими на здійснення досудового розслідування особами не було вчинено необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження особами, встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити завданням та засадам кримінального провадження.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду (справа № 750/153/20, провадження № 51-1915км20, постанова ВС від 16.09.2020).

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас, наявність підстав визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняють слідчого, дізнавача та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що порушене прокурором питання про закриття кримінального провадження, хоча і підпадає під дію вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак за конкретних обставин цього кримінального провадження, які встановлені судом з цих підстав буде суперечити завданням та загальним засадам кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 284, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_10