Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/103/23
Провадження № 1-кп/499/29/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000850 від 09.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, українець, громадянин України, водій ТОВ «АТП 14631», з середньою освітою, раніше не судимий, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.12.2022, приблизно о 01:01 год., у темний час доби, під час дрібного дощу та туману, тобто в умовах недостатньої видимості, керуючи пасажирським автобусом «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 78 км/год, здійснював рух у Березівському районі, Одеської області, по проїзній частині автодороги М-05 сполученням «Київ - Одеса», на якій організовано двосторонній рух з окремими проїзними частинами зустрічних напрямків, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, з боку м. Києва в напрямку м. Одеси, при цьому здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Херсон - Львів - Гданськ».

У цей час попереду вказаного автобуса у попутному з ним напрямку, а саме по середній смузі проїзної частини свого напрямку руху автодороги М-05 сполученням «Київ - Одеса», з боку м. Києва в напрямку м. Одеси, здійснював рух автопоїзд у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-зерновозом «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , швидкість руху якого була 40-45 км/год, тобто значно меншою, ніж швидкість руху зазначеного автобуса «VAN HOOL 917-SU3460».

Рухаючись на керованому автобусі по проїзній частині автодороги М-05 сполученням «Київ - Одеса» та наближаючись до вищевказаної ділянки, яка розташована на 406 км + 800 м, в Березівському районі, Одеської області, водій ОСОБА_4 , діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1., 12.2., 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

п. 12.3. «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Водій ОСОБА_4 уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої на даній ділянці за умовами видимості дороги, чим позбавив себе можливості своєчасно реагувати на зміни дорожньої обстановки, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, в результаті чого на вказаній ділянці автодороги, він не дотримався безпечної дистанції відносно автопоїзда у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «SCANIA R114 L380» зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-зерновозом «SCHMITZ S 01», який рухався попереду в попутному з ним напрямку з меншою швидкістю, та був позначений габаритним освітленням задніх фар, ОСОБА_4 рухаючись в такому ж режимі, при перестроюванні з лівої полоси на праву, за ходом руху допустив зіткнення правою передньою частиною кузова керованого ним автобуса «VAN HOOL 917- SU3460» з лівою задньою частиною спеціалізованого напівпричепа- контейнеро воза-зерновоза «SCHMITZ S01».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди смертельно травмовано пасажира автобуса «VAN HOOL 917-SU3460» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ушкодження мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок. які утворилися внаслідок ДТП.

Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автобуса «VAN HOOL 917-SU3460» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заподіяно СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження, які могли бути отримані в умовах ДТП спричинені 09.12.2022 року. (зіткнення автобуса та вантажного автомобіля).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному діянні визнав себе винними повністю, та в своїх показах зазначив наступне.

Так показав суду, що 08 грудня 2022 року він виїхав зі Львова та доїхав до Вінниці, де за кермо пересів потерпілий ОСОБА_7 та доїхав до м. Умань, де обвинувачений знов пересів за кермо автобуса. Під час руху був туман, мряка та недостатня видимість. Коли він на скеровуваним ним авто пішов на підйом там було три полоси, по правій полосі рухалося два тягача, та він їх об`їхав лівим рядом та позаду почала моргати іномарка, щоб він її пропустив. Обвинувачений почав перестроюватись у правий ряд і перед ним булав же стіна, чи то туман чи то габарити були забруднені, не зрозуміло чому для нього тягач рухався в центральному ряді при такій швидкості, коли крайній правий ряд був вільний, обвинувачений зазначав що почав гальмувати, але вже не встиг сталося зіткнення. Припускав, що причиною, чому він не побачив тягач з яким відбулося зіткнення могла бути наявність туману та мряки, або забруднені габарити, що в сукупності зменшило видимість тому він не зміг побачити саме цей транспортний засіб, адже інші тягачі, які перед чим він випереджував він добре та чітко бачив на відстані 150-200 м.

Також показав, що дійсно рухався зі швидкістю 78 км/г, та зазначив, що для такої видимості швидкість була невідповідною, але він так рухався оскільки йшов на підйом так як транспортний засіб має велику вагу, для покращення руху т/з. показав суду, що потерпілий ОСОБА_7 , сидів збоку водійського крісла та не був пристебнутий паском безпеки, щодо інших пасажирів повідомити він не може, оскільки фізично не має можливості контролювати кожного пасажира в салоні автобуса, але паски безпеки на кожному кріслі наявні, та повідомив , що пасажири по салону не ходили, раніше до відповідальності за вчинення такого роду правопорушень не притягувався, має стаж роботи водієм автобуса близько 20 років, щиро розкаюється у вчиненому, шкоду потерпілим відшкодував в повному обсязі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, не дивлячись на визнання ним вини, доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог статей 84, 85, 86, 87, 94 КПК України, які містяться у показах та письмових доказах.

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що дійсно в той час була мряка, погана видимість, вона сиділа третя від лобового скла, в лівому ряду зверху. Зазначила що бачила все в момент зіткнення, як розбилося скло та почало складуватись сидіння від зіткнення. Потерпіла також показала, що автобус повільно перестроювався в правий ряд, але вона також не бачила габаритів, тобто була взагалі темно, та взагалі склалася думку, що той зерновоз стояв на трасі, оскільки все трапилося неймовірно швидко. Крім того потерпіла просила не засуджувати обвинуваченого до позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, надав заяву в якій вказав, що претензій до ОСОБА_4 не має так як шкода йому ним відшкодована повністю. Просила застосувати при призначені міри покарння ст.75,76 КК України без позбавлення права керування транспортним засобом, розглядати справу у його відсутність.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій зазначила, що претензій до ОСОБА_4 не має так як шкода їй ним відшкодована повністю. Просила застосувати при призначені міри покарння ст.75,76 КК України, без позбавлення права керування, розглядати справу у її відсутність так як вона перебуває за межами України.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілої, судом були досліджені письмові докази по кримінальному провадженню, які підтверджують вину ОСОБА_4 а саме:

Згідно витягу ЄДРДР від 09.12.2022 року внесено відомості про дорожньо транспортну пригоду за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України відповідно до рапорту працівника поліцї ОСОБА_11 (Т. а.с.2-5);

Згідно протоколу огляду місця події з доданими, схемою, фото таблицями від 09.12.2023 встановлено, що місцем огляду, був 405 км автодороги «Одеса Київ», проїзжа частина підйом 6%; транспортний засіб №2 «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб №3 «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виявлені пошкодження на транспортних засобах-автобусі «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зафіксовано відомості про труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вилучені речі і документи: «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автобус «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

Згідно висновку експерта №4248 від 10.12.2022 року з доданими таблицями згідно якого встановлено, зокрема, що смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної травми голови, тулуба, та кінцівок які утворилися внаслідок ДТП.

Копією свідоцтва про смерть, підтверджено факт смерті ОСОБА_7 (т.2 а.с.188)

Висновком експерта №2774/4248 від 27.12.2022 підтверджуються тілесні ушкодження отримані ОСОБА_7 відповідно до якого йому заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: масивні осаднення голови зліва; крововиливи під м`які мозкові оболонки лівих лобової та скроневої часток; відкрита травма тулуба: масивна рвано-розміжчена рана в ділянці ключиць з переходом на надпліччя та в ліву плевральну порожнину; масивна проникаюча рвана рана тулуба справа: масивне осаднення грудної клітки зліва від правої соскоподібної лінії до лівої передньої пахвової лінії в проекції 3-1 1-х ребер: рвана рана в ділянці лобового симфізу; поганоспівставннй перелом грудини на рівні 2-3-х ребер; багатоуламкові неспівставні переломи правих та лівих ребер по всіх анатомічних лініях з множинними розривами пристінкової плеври; розміжчення грудного відділу хребта на рівня 9-10-х хребців з повним розривом спинного мозку та аорти: розриви обох крижо-клубових з слиань та лобового з`єднання: множинні розриви обох куполів діафрагми; розриви та розміжчення легень: розриви серця, шлунка, печінки, нирок: розміжчення селезінки та наднирників: розрив сечового міхура; травма кінцівок: рвано-розміжчена рана лівого плеча з переломом плечової кістки: масивна рвана рана лівого плеча з переходом на передпліччя та уламковим переломом лівої ліктьової кістки і вивихом головки лівої променевої кістки; рвана рана лівої кисті: масивний синець правого передпліччя: синець правого плеча: садно в ділянці правого ліктьового суглоба, садно в ділянці лівого колінного суглоба: багатоуламковий поганоспівставннй перелом обох кісток гомілки у середній третині. Всі вище вказані ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого яких) в ушкодженнях не відобразилися. Множинність, масивність, різноманіття, локалізація та механізм утворення ушкоджень свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися в результаті дорожньо- транспортної пригоди від дії частин всередині салону автомобіля. ( т.2 а.с.42-43)

Довідками від 09.12.2022 виданими ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , в тому що вони зверталась в приймальне відділення лікарні (т.2 а.с47-49)

Висновком експерта №86 від 17.01.2023 року встановлено, що у гр-ки ОСОБА_8 виявлено наступне тілесне ушкодження: компресійно-осколковий перелом тіла 2-го поперекового хребця. Вказане ушкодження утворилося за непрямим механізмом від дії травмуючої сили, спрямованої по вісі хребта, та могло бути отримане в умовах ДТП (зіткнення автобуса та вантажного автомобіля). Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникло незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могло бути спричинене 09.12.2022 р. компресійно-осколковий перелом тіла 2-го поперекового хребця спричинив тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості ( т.2 а.с.165-166);

Згідно висновку експерта №1778 від 30.12.2022 року встановлено, що у гр-ки ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма правого гомілково-ступневого суглоба у вигляді забою м`яких тканин з частковим розривом сухожилку короткого малогомілкового м`язу та часткових розривів дельтоподібних сухожилків, забійна рана правої гомілки. Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 09.12.2022 р.

Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, якими могли бути частини салону рухомого автобуса в момент ДТП (зіткнення транспортних засобів). Вказані ушкодження не були небезпечними для життя та складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень транспортної травми, і за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.( т.2 а.с.221-223)

Висновком експерта №22-6498 судової експертизи технічного стану систем керування, ходової частини та головного світла автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з доданими фото таблицями від 11.01.2023 року, згідно якого встановлено, що рульове керування, гальмова система, ходова частина та система головного світла автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду знаходилися в технічно не справному стані внаслідок їх аварійних пошкоджень при ДТП. На момент ДТП рульове керування, гальмова система, ходова частина автобуса перебували в технічно працездатному стані, забезпечували водію можливість безпечно управляти транспортним засобом без несправностей, що раптово йому проявлялись та впливали на стійкість руху. Загальний аварійний стан електрообладнання автобуса не дозволив перевірити працездатність системи без відповідного електричного діагностування на підставі заводської документації та спеціалізованого стендового обладнання, тому вирішити питання слідства відносно технічного стану головного світла автобуса на момент ДТП не представляється можливим (т.2 а.с.91-94)

Висновком експерта №22-6499 судової експертизи від 14.12.2022 року з доданими фототаблицями встановлено, що гальмова система, рульове керування та ходова частина автопоїзда у складі вантажного тягача «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-зерновозом «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП перебували в працездатному стані, могли виконувати задані функції по керуванню автопоїздом, ефективному зниженню швидкості та не мали технічних несправностей, які б могли привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу на дорозі. На момент експертного дослідження в системі освітлення задніх ліхтарів напівпричепа була несправність, яка полягала в непрацездатності лампи покажчика лівого повороту, лампи сигналу гальмування, протитуманної лампи та лампи заднього ходу. Встановити факт працездатності вказаних ламп заднього лівого ліхтаря на момент в тому числі наявності нижньої лампи габаритного освітлення, не представляється можливим. Разом з цим система освітлення задніх ліхтарів напівпричепа забезпечувала роботу верхнього габариту заднього лівого ліхтаря та всіх ламп заднього правого ліхтаря у необхідних режимах. Лампи габаритного контурного освітлення (ходового вогню) лівого ліхтаря в умовах працювала у відповідному режимі.(т.2 а.с. 98-112);

Висновком експерта №22-6497 від 14.12.2022 року з доданими фототаблицями згідно якого встановлено, що в умовах ДТП автобус «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою частиною справа, з перекриттям близько 140-150 см ударно взаємодіяв із заднім бортом напівпричепа «SCHMITZ S 01» р/н НОМЕР_4 в складі автопоїзда з автомобілем «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зіткнення відбулося на паралельних курсах в межах середньої, у момент зіткнення автопоїзд рухався в напрямку м. Одеса ( т.2 а.с.124-129).

Висновком експерта №22-6887 від 27.12.2022 року підтверджено ту обставину, що відповідно до запису диску тахографа слід зробити висновок пор те, що до моменту зіткнення у мовах дорожньо-транспортної пригоди швидкість автобуса складала близько 68 км/год, на цей момент автобус рухався з гальмуванням, яке почав зі швидкості близько 78 км/г( т.2 а.с. 137-141)

Висновком №22-6946 від 30.12.2022 року встановлено, що дії водія автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 в умовах пригоди регламентувалися вимогами пунктів 12.1, 12.2, 12.3 та 13.1 ПДР, згідно з якими він повинен був рухатися зі швидкістю, яка б відповідала видимості в напрямку руху, ураховувати дорожню обстановку по ходу свого пересування, а з моменту виявлення попереду автопоїзда у складі автомобіля «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , швидкість якого була удвічі меншою, своєчасно виконати його об`їзд шляхом випередження по лівій смузі, а якщо ліва смуга була зайнята іншими транспортними засобами, знизити швидкість до швидкості автопоїзда, продовжувати рухатися з безпечною дистанцією до нього. Водій автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 належним виконанням вимог пунктів 12.1, 12.3 та 13.1 ПДР мав технічну можливість запобігти ДТП. Розгляд належних дій водія автопоїзда в складі автомобіля ««SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з експертної точки зору, у даній пригоді є безпредметним, бо цей транспортний засіб знаходився попереду, був позначений габаритним освітленням, його водій до зіткнення маневрування не застосовував, тому для нього в розділах ПДР експертом не вбачається пунктів, що обов`язували його слідкувати за дорожньою обстановкою позаду себе з ціллю виявлення порушників дорожнього руху, та регламентували належні дії при цьому. У водія автопоїзда в складі автомобіля «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 була відсутня технічна можливість уникнення зіткнення належним виконанням вимог ПДР, бо цей транспортний засіб рухався попереду та жодним чином на розвиток пригоди не впливав. У причинному зв`язку з фактом ДТП, з експертної точки зору, слід розглядати дії водія автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам пунктів 12.1,12.3 та 13.1 ПДР. Причинного зв`язку з фактом ДТП в діях водія автопоїзда у складі автомобіля «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 експертом не вбачається.( т.2 а.с.150-153);

Отже узагальнюючи вивчені судом матеріали кримінального провадження суд вважає, що покази обвинуваченого та потерпілої є належними та допустимими, оскільки вони є логічними, послідовними, чіткими, не містять розбіжностей та узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, із дослідженими під час судового розгляду протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Докази отримані та досліджені судом в ході розгляду кримінального провадження, підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діяннями обвинуваченого ОСОБА_4 та порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведеною, в його діянні має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, що ним вчинено тяжкий злочин, який характеризується необережною формою вини ( ч. 2 ст. 286 КК України), обставини вчинення кримінального діяння, ставлення обвинуваченого до вчиненого порушення, поведінку винного, що передувала події, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини які обтяжують покарання не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України» суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Потерпілі по справі ніяких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, та просять суд не застосовувати до нього заходів пов`язаних з позбавленням волі.

Органом пробації надано висновок за результатами складення досудової доповіді, та зазначено що результати оцінки правопорушника показали середній рівень ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, зазначено про можливість виправлення особи без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

З огляду на особистість обвинуваченого суд вважає, що він не є особою суспільно небезпечною, який здатний на системне вчинення кримінальних правопорушень. За поведінкою, відповідями на питання, обвинувачений ОСОБА_4 очевидно дуже переймається скоєним правопорушенням та невідворотними наслідками, які настали та щиро розкаюється у вчиненому.

При цьому суд в повній мірі також оцінює наслідки вчиненого кримінального правопорушення внаслідок чого загинула людина.

Разом з тим, суд враховує характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, адже потерпілими він шкоду відшкодував, сам постраждав під час дтп. Давав покази та активно сприяв у розкритті злочину.

З урахуванням наведених вище всіх обставин та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари, як мети покарання суд також враховує такі обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно працює, має міцні соціальні зв`язки, вчинив необережний злочин, після події ДТП залишився на місці події,за кермом перебував у тверезому стані, висловив щирий жаль з приводу скоєного і осуд своєї поведінки, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілим шкоду у повному обсязі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого у потерпілих немає, на обліку у психіатра, на наркологічному обліку не перебуває, в минулому до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, на його утриманні є неповнолітня дитина, щиро розкаявся у вчиненому, враховуючи позицію прокурора та потерпілих, які вважжали що до обвинуваченого можливо застосувати ст..75 КК України, суд приходить до висновку що останньому слід обрати покарання у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавлення права керувати транспортним засобом із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як наведені вище обставини дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та на протязі випробувального строку обвинувачений буде перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, більш стриманою, більш контрольованою ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.

Суд констатує, що додаткове покарання, в даному випадку позбавлення права керування транспортними засобами, має важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами,враховуючи наслідки вчиненого злочину у виді смерті одного з потерпілих та отримання тяжких тілесних ушкоджень іншим потерпілим.

На думку суду, звільнення ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, за встановлених обставин не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання та негативно вплине на сприйняття суспільством необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає, що обставини справи не містять переконливого обґрунтування того, що у своїй сукупності дають підстави для висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Речові докази по справі - транспортний засіб «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автобус «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які знаходяться під арештом відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 15.12.2022 справа № 947/2974/22 підлягають поверненню володільцям скасувавши арешт, диск з тахографа водія автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 та задню ліву блок фару сідлового тягача «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 знищити.

Цивільний позов по справі не подавався.

Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались.

Процесуальні витрати які складаються з судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, вартістю 3775,40 грн.; - судової транспортно -трасологічної експертиза, вартістю 4530,48 грн.; - судової автотехнічної експертизи з технічного стану транспортного засобу , вартістю 3775,40 грн., - судової авто технічної експертизи діаграмного диску тахографа, вартістю 3020,32 грн., судової авто технічної експертизи за обставинами ДТП, вартістю 3020,32 грн., а всього загальною вартістю на суму 18121 гривень 44 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України призначивши йому покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт транспортного засобу «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортного засобу «SCHMITZ S 01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , транспортного засобу «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одесивід 15.12.2022 справа № 947/2974/22, зазначені транспортні засоби повернути володільцям після набрання вироком законної сили. Диск з тахографа водія автобуса «VAN HOOL 917-SU3460», реєстраційний номер НОМЕР_1 та задню ліву блок фару сідлового тягача «SCANIA R114 L380», реєстраційний номер НОМЕР_2 знищити.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, зокрема: судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, вартістю 3775,40 грн.; - судової транспортно -трасологічної експертиза, вартістю 4530,48 грн.; - судової автотехнічної експертизи з технічного стану транспортного засобу , вартістю 3775,40 грн. , -- судової авто технічної експертизи діаграмного диску тахографа, вартістю 3020,32 грн., судової авто технічної експертизи за обставинами ДТП, вартістю 3020,32 грн., а всього загальною вартістю на суму 18121 гривень 44 копійок.

Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ігор ПОГОРЄЛОВ