Справа 556/2316/23
Номер провадження 1-кп/556/190/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000206 від 24.06.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболоття, Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,

за ч.1 ст.369 КК України-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, 24.06.2023, близько 16 год. 40 хв., на пропускному пункті, що на ділянці автомобільної дороги по вул. Богдана Хмельницького в с. Полиці, Вараського району Рівненської області, було виявлено громадянина ОСОБА_4 , який будучи пасажиром автомобіля, марки «ВМW» д.н.з НОМЕР_1 , перевозив в багажному відділені автомобіля білий поліетиленовий мішок, з вмістом рослин, ззовні схожих на рослини маку снотворного. В подальшому працівники СРПП ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області повідомили ОСОБА_4 що для вирішення всіх обставин перевезення ним рослин, ззовні схожих на мак, вони будуть викликати слідчо-оперативну групу.

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у працівників поліції, запропонував правоохоронцям неправомірну вигоду, з метою уникнути відповідальності за непритягнення його до відповідальності за перевезення рослин, ззовні схожих на мак снотворний.

24.06.2023, приблизно о 16 год. 49 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи поблизу службового автомобіля, марки «Шкода Рапід», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно звернувся до працівників поліції, які є службовими особами, з проханням не складати відповідні матеріали та не викликати на місце події слідчо-оперативну групу, щодо обставин перевезення рослин, ззовні схожих на мак снотворний, в ході чого висловив пропозицію надання за це неправомірної вигоди. Отримавши відмову, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому правому пасажирському сидінні службового автомобіля, на ділянці автомобільної дороги по вул. Богдана Хмельницького в с. Полиці, Вараського району Рівненської області, з метою уникнення відповідальності, в тому числі, яка передбачена за ст. 309 КК України, діючи умисно, надав неправомірну вигоду, шляхом покладення в салоні на центральну панель службового автомобіля грошові кошти в сумі 1000 гривень, в ході чого, ще раз висловив намір щодо надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення дій, спрямованих на не виклик слідчо-оперативної групи та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Після цього, працівники СРПП ВП№1 Вараського РВП обмежили доступ до місця події, викликали слідчо-оперативну групу для подальшого вилучення грошових коштів і фіксації вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

09 серпня 2023 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 ,за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн та погодили долю речових доказів.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 369 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року накладено арешт у забороні володіння, користування, розпорядження на майно: грошові кошти, в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, в кількості 20 (двадцять) купюр, номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно, відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, в кількості 20 (двадцять) купюр, номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень, на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати їх власність держави.

Питання інших речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України,

Керуючись ст..ст. 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2023 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000206 від 24.06.2023, за участі захисника обвинуваченого

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року на грошові кошти, в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, в кількості 20 (двадцять) купюр, номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень - скасувати.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, грошові кошти, в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, в кількості 20 (двадцять) купюр, номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень, в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1