Справа № 215/2728/23
ВИРОК
29 серпня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зав`ялівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх/ дітей, не є особою з інвалідністю, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останні рази:
-20.05.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 4 роки. Звільнено 31.10.2022 по відбуттю строку покарання;
- 09.05.2023 Тернівським районноми судом м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 436-1 КК України до 3 років обмеження волі без конфіскації майна, на підставі ст.75,76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури- ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 24.03.2023, приблизно о 17:00 годині ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 . В цей час до них в гості прийшли ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_8 .
Перебуваючи у вищевказаній квартирі, а саме на кухні, та спілкуючись на побутові теми, ОСОБА_8 приблизно о 20.00 годині залишив ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пішовши до аптеки. Приблизно через 20 хвилин спільного спілкування ОСОБА_6 вирішила піти відпочивати в іншу кімнату.
Залишившись на кухні, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 продовжили спілкування. Приблизно о 21.00 годині в цей же день, перебуваючи на кухні, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник конфлікт, внаслідок чого ОСОБА_3 почав поводити себе агресивно та виражатись в бік ОСОБА_7 нецензурною лайкою.
На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у кухні квартири АДРЕСА_2 , розуміючи свою перевагу у фізичній силі над потерпілою ОСОБА_7 , встав з стільця на якому він сидів та повернувся до кухонної плити на якій перебувала пательня та взяв її у свою праву руку. Після чого, утримуючи у правій руці пательню - розвернувся до потерпілої, яка сиділа у цей час на стільці, та розташувавшись обличчям до ОСОБА_7 , умисно наніс пательнею два удари почергово в область голови, а саме перший удар був нанесений в ділянку з лівої сторони у верхню частину лоба, а другий удар був нанесений в область голови з лівої сторони в ділянку тім`ячка від яких ОСОБА_7 відчула сильний біль.
Таким чином, в результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани голови та обличчя, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 500 від 14.04.2023, за своїм характером відносяться:
- виявлена забійна рана обличчя відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.
- виявлена забійна рана голови відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.
Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Ці умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального проступку. Пояснив, що він дійсно вдарив два рази пательнею по голові потерпілу ОСОБА_7 .
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та захиснику роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України , за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є рецедив злочинів.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, не звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога та до лікаря-психіатра, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх/ дітей, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, із врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2023.
Крім того, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Підстав для призначення покарання ОСОБА_3 з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2023 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мішок, в якому міститься пательня з написом «Biol», який згідно квитанції №1958 знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: