Провадження № 1-кп/947/1050/23
УХВАЛА

11.07.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 16.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням № 0000179 від 16.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор, посилаючись на доводи, викладені у письмових клопотаннях, в обгрунтування клопотань зазначив, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України,відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_10 винною у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_10 безпосередньо знайома, їй відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена, яка є співорганізатором злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Обвинувачена ОСОБА_10 офіційно не працевлаштована, засоби її існування не відомі, разом з тим інкриміновані їй злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, встановлена кількість епізодів однорідних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, сягає 65, що вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_10 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останній необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_11 винним у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_11 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_11 безпосередньо знайомий йому відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, який є співорганізатором злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Обвинувачений ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, засоби його існування не відомі, він раніше неодноразово судимий, а також притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, встановлена кількість епізодів однорідних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, сягає 65, що вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_11 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_12 винною у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_12 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_12 безпосередньо знайома, їй відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена, яка є учасником злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Обвинувачена ОСОБА_12 офіційно не працевлаштована, засоби її існування не відомі, разом з тим інкриміновані їй злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, встановлена кількість епізодів однорідних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, сягає 65, що вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_12 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останній необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді - застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_13 винним у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_13 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_13 безпосередньо знайомий йому відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, який є учасником злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Обвинувачений ОСОБА_13 офіційно не працевлаштований, лише з січня 2023 року мобілізований до лав ЗСУ, тому засоби його існування не відомі, він раніше засуджений, хоча в силу ст. 89 КК України судимість погашена, а також притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, встановлена кількість епізодів однорідних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, сягає 65, що вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_14 винним у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_14 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_14 безпосередньо знайомий йому відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, який є учасником злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Обвинувачений ОСОБА_14 офіційно не працевлаштований, тому засоби його існування не відомі, він раніше засуджений за вчинення тяжкого корисливого злочину, хоча в силу ст. 89 КК України судимість погашена, у свою чергу інкриміновані йому злочини є теж корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, встановлена кількість епізодів однорідних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, сягає 65, що вказує на системність злочинної діяльності та не виключає вчинення у подальшому кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_14 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_15 винним у вчиненні інкримінованих злочинів, свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_15 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, які співпрацюють зі стороною обвинувачення, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, є свідки та інші обвинувачені, з якими ОСОБА_15 безпосередньо знайомий йому відомі їх анкетні дані, місця проживання, інформація відносно рідних, батьків, малолітніх дітей, при цьому, перебуваючи на свободі, обвинувачена матиме можливість здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того судовий розгляд передбачає проведення великої кількості судових засідань для дослідження всіх доказів, якими сторони обгрунтовуватимуть свої позиції, що вказує на наявність реального ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, який є учасником злочинної організації, може перешкоджати цьому кримінальному провадженню та виділеним кримінальним провадженням будь-яким іншим чином, у тому числі надавати інформацію про здобуті та досліджувані в суді докази іншим підозрюваним, які перебувають у розшуку, особам, яким про підозру ще не повідомлялося, а також чинити перепони у проведенні судового розгляду у розумні строки задля його затягування, у тому числі шляхом неявок до судових засідань під будь-якими приводами.

Інкриміновані ОСОБА_15 злочини є корисливими, що не виключає вчинення у подальшому аналогічних кримінальних правопорушень задля задоволення потреб життєдіяльності, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Прокурор зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_15 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді - застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, перебуває у шлюбі, має на утриманні батьків, постійне місце проживання. Також вказала, що 07.07.2022 року та 16.06.2023 року ухвалами слідчих суддів ОСОБА_10 був визначений розмір застави, зазначені ухвали стороною обвинувачення не оскаржувались. Просить суд обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або мінімальний розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала думку захисника.

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики, перелічені прокурором не доведені. ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, а саме у нього є батьки, сестра, бабуся та у разі визначення застави рідні внесуть за нього заставу.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_6 , яка яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_12 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики прокурором не доведені, ОСОБА_12 раніше не судима, має доньку, який 18 років, мати, яка хворіє онкологічним захворюванням та потребує догляду. Роль ОСОБА_12 незначна, вона проживала о окупованому Херсоні, не мала грошей та не розуміла наслідків своїх дій.

Обвинувачена ОСОБА_12 підтримала думку захисника.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що немає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики не доведені. ОСОБА_13 проходив службу у військовій частині та має намір продовжити службу. Також має намір відшкодувати збитки.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просить суд визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики прокурором не доведені, ОСОБА_15 має родину, неповнолітню дитину, батька похилого віку - 84 роки, працевлаштований. Просить визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_15 підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених, кожного окремо, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого,а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_10 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є співорганізатором злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченої ОСОБА_10 під вартою переважає над її особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченої та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченої, її вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, раніше неодноразово судимий, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є співорганізатором злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченого, його вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_12 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є учасником злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченої ОСОБА_12 під вартою переважає над її особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченої та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_12 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченої, її вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_13 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є учасником злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченого, його вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_14 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є учасником злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченого, його вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Зважаючи на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_15 , відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які є корисливими, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, її роль у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а саме, що відповідно до обвинувального акту є учасником злочинної організації, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_15 під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З викладеного, та враховуючи надані суду відомості про обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про особу обвинуваченого, його вік, економічно-соціальне становище, сімейний стан, та те, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 536 800 гривень (2684 грн. х 200 = 536 800).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_11 , 26.12.1997 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 536 800 гривень (2684 грн. х 200 = 536 800).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_12 , 18.04.1985 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 268 400 гривень (2684 грн. х 100 = 268 400).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 , 14.01.1979 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 268 400 гривень (2684 грн. х 100 = 268 400).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 268 400 гривень (2684 грн. х 100 = 268 400).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.09.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на перше січня 2023 року, що складає 268 400 гривень (2684 грн. х 100 = 268 400).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення обвинуваченим визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до суду за першою вимогою;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4. Роз`яснити обвинуваченим що відповідно до ч.ч. 8,10,11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомленим не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжого заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути зверненна судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (для виконання).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1