Дата документу 14.06.2023 Справа № 337/4321/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/4321/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/859/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула 14 червня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин.

Так, 19.11. 2022 року, приблизно о 12 годині 29 хвилин, ОСОБА_8 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення торговельної зали магазину «Аврора № 178», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул..Василя Сергієнка,66-А та у відділі з дрібною побутовою технікою та товарами господарського використання, вказаної торговельної зали, самостійно взяв із споживчих прилавків товар, який належить магазину «Аврора № 178» ТОВ «Вигідна покупка», а саме: 2 зарядних пристрої Rower Bank «klGo», загальною вартістю 1229 грн. 34 коп. ( без урахування ПДВ); полуторний комплект постільної білизни поліестер ARCLOUD, вартістю 432 грн. 67 коп. ( без урахування ПДВ), після чого пройшов повз касову зону, не розплатившись за товар, вийшов з приміщення магазину, розпорядившись у подальшому майном на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 1662 грн. 01 коп.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року:

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання приєднано частково покарання, не відбуте за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання.

В обґрунтування доводів зазначає, що призначене йому покарання є надто суворим. Суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме в судовому засіданні він повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щиро покаявся у скоєному, активно сприяв у встановленні фактичних обставин справи, добровільно відшкодував збитки шляхом повернення викраденого майна.

Також вказує, що він одружений, в цей час вони очікують народження дитини, що свідчить про те, що він має міцні соціальні зв`язки, є внутрішньо переміщеною особою, вчинив злочин під впливом несприятливих умов та скрутного матеріального положення.

Крім того, з моменту вчинення злочину пройшов значний час, протягом якого він ніяких правопорушень не скоював, чим підтвердив своє ставлення до скоєного та виправлення.

Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили вирок суду змінити в частині призначеного покарання.

Прокурор висловив заперечення доводам та вимогам поданої апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 повністю визнавав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в судовому засіданні, зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, місцевий суд, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому більш м`якого покарання, застосування до нього положень ст.75 КК України, колегія суддів виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Судова колегія зауважує на відомостях стосовно особистості обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, не працює, не має стабільного джерела доходу.

Отже, жодних обставин, які б висвітлювали особу обвинуваченого у позитивному вигляді не вбачається, навпаки відомості стосовно неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності поряд із обставинами даної справи засвідчує схильність до протиправної поведінки, а вчинення кримінальних правопорушень є для обвинуваченого джерелом доходу.

Одночасно, відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази, які характеризують обвинуваченого в достатньому об`ємі, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

Наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих поряд із сімейним станом обвинуваченого, відшкодування потерпілій стороні завданих збитків шляхом повернення викраденого майна були підставою для призначення останньому покарання у мінімальній межі, визначеній санкцією ч.4 ст.185 КК України, а приєднана в порядку ст. 71 КК України невідбута частина покарання за попереднім вироком, що складає один місяць позбавлення волі також є незначною.

При цьому призначення остаточного покарання ОСОБА_8 із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України є обґрунтованим внаслідок вчинення обвинуваченим злочину в період випробувального терміну, встановленого попереднім вироком.

Отже, зазначені обставини не вказують на невідповідну суворість призначеного покарання, а з урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства та не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Наявність обставин щодо неодноразових притягнень обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із вчиненням злочину в умовах воєнного часу в період встановленого випробувального терміну, що на думку колегії суддів засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 , давали місцевому суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання.

Наявність сім`ї і навіть відбуття реального покарання не спонукало ОСОБА_8 до критичної оцінки своїх протиправних дій.

Крім того, попереднє застосування до ОСОБА_8 положень ст.ст.75, 76 КК України, що вбачається із матеріалів провадження, та подальше вчинення ним кримінальних правопорушень вказує, що інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням по відношенню до ОСОБА_8 виявляється неефективним.

Правових підстав вважати призначене судом покарання явно несправедливим через суворість немає, а переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції та вказували б на порушення загальних засад призначення покарання, в апеляційній скарзі не міститься.

З огляду на зміст оскаржуваного вироку, слід констатувати, що всі наведені апелянтом обставини на користь висунутої вимоги районним судом при призначенні йому покарання взяті до уваги.

Вчинення злочину під впливом несприятливих умов, скрутного матеріального становища та очікуваного народження дитини, про що було зазначено в апеляційній скарзі, з урахуванням низки інших несприятливих обставин, не впливає на призначене обвинуваченому покарання.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4