справа № 166/1287/23
провадження № 1-кс/166/519/23
УХВАЛА

14 вересня 2023 року смт Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у справі за клопотанням слідчого ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 13 вересня 2023 року заявила самовідвід у справі за клопотанням слідчого ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо свого рідного брата ОСОБА_6 . При цьому, вона як суддя 05 квітня 2023 року ухвалювала постанову про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, яка в подальшому була передумовою, серед іншого, пред`явлення останній підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Вказана обставина, на думку судді ОСОБА_4 , може викликати сумніви у сторін кримінального провадження, а також у стороннього спостерігача щодо безсторонності, неупередженості суду під її головуванням під час розгляду кримінального провадження.

Прокурор проти задоволення заяви заперечив, мотивуючи відсутністю передбачених ст.75 КПК України підстав для самовідводу слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_4 для надання пояснень з приводу заяви у судове засідання не з`явилася.

Дослідивши надані матеріали, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, у тому числі, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Білуха проти України», «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «П`єрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи, що суддею ОСОБА_4 ухвалювалась постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що в подальшому була передумовою, серед іншого, для пред`явлення їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у кримінальному провадженні з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України, суд

постановив:

Заяву слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у справі за клопотанням слідчого ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_4 від розгляду клопотанням слідчого ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

Матеріали клопотанням слідчого ВП №2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, передати для розгляду іншому слідчому судді Ратнівського районного суду Волинської області відповідно до вимог ч.2 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1