Справа № 308/4944/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000072 від 09.01.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин, тимчасово непрацюючого, одруженего, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України неодноразово продовжено.

08.01.2023 близько 15 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на тротуарі біля ТЦ «Токіо», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 19А, знайшов на землі, платіжний документ у вигляді банківської картки «Монобанк» за № НОМЕР_1 , та після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне привласнення вищевказаної картки, з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом здійснення покупок продовольчих товарів.

В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та розуміючи, що вона йому не належить, незаконно привласнив платіжну банківську картку «Монобанк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши вищевказану картку у себе з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів шляхом розрахунку за покупки продовольчих товарів в магазинах міста Ужгород.

08.01.2023 близько 15:36 год. перебуваючи по вулиці Капушанська, буд. 168, в м. Ужгород біля магазину «Велмарт» в ОСОБА_3 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів банківської картки «Монобанк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою банківських терміналів для оплати покупок, шляхом використання банківської карти «Монобанк» за № НОМЕР_1 , таємно, в період воєнного стану заволодів грошовими коштами, шляхом здійснення розрахунків за продовольчі товари: в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 о 15:36 год., 08.01.2023 на суму 421, 65 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 421, 65 грн

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчиненене з корисливих мотивів кваліфіковано вірно.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є одруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має та є не працюючим.

Пом`якшуючими покарання обставинами є її щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення та повне відшкодування шкоди потерпілій у кримінальному провадженні.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, зокрема його активна поведінка, як в ході досудового та судового розслідування в сприянні розкриттю злочину, щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування шкоди потерпілій, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та є одруженим, суд вважає за можливе призначити основне покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин.

Також, суд враховує обставини вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства, звільнивши його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речовий доказ DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту, який зберігається в провадженні прокурора залишити в матеріалах наглядного провадження прокурора.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, з врахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (однин) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 76 КК України слідуючі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1