Справа № 946/5366/23
Провадження № 1-кс/946/1645/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.03.2007 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 24.09.2007 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 13.03.2007, та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- 11.12.2012 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.08.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 06.01.2023 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт.

30.04.2019 до Комінтерівського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 від 22.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

21.12.2022 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000949 від 08.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України;

26.05.2023 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000541 від 02.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

25.05.2023 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000106 від 04.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України;

07.06.2023 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000641 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000030 від 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період дії на всій території України воєнного стану, введеного з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023 строком на 90 діб, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20.05.2023 строком на 90 діб, ОСОБА_5 12.06.2023,близько 22:00 години, перебуваючи біля магазину «Корона», розташованого за адресою: вул. Героїв Азовсталі, 60 в м. Ізмаїлі Одеської області, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою особистого збагачення, умисно, повторно, діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_7 , який спав на лавочці біля вказаного магазину й таємно викрав в останнього чоловічу сумку, чорного кольору, вартістю 350 гривень, яка була поряд з ним,в якій знаходилися мобільний телефон марки «ОРРО А 53» вартістю 7000 гривень та особисті документи потерпілого, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7350 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до Закону України від 02 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону України від 02 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про між банківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України платіжні банківські картки є електронним платіжним документом.

У відповідності до ст. 1 Закону від 02 жовтня 1992 року «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 закону від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону від 07 грудня 2000 року «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленному законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 12.06.2023 близько 22:00, перебуваючи біля універмагу «Корона», розташованого за адресою вул. Героїв Азовсталі в м. Ізмаїлі Одеської області переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою особистого збагачення, умисно, повторно, діючи з єдиним та спільним умислом, направленим на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , таємно викрав банківські картки, усвідомлюючи те, що дані картки належать іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 дістав з внутрішньої кишені сумки ОСОБА_7 банківські картки RaiffeisenBank, які належать останньому та згідно ч. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжній системі та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрав їх.

Після чого, утримуючи вищевказані офіційні документи при собі, зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України: за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Далі, в період дії на всій території України воєнного стану, введеного з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023 строком на 90 діб, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20.05.2023 строком на 90 діб, ОСОБА_5 , 13.06.2023 перебуваючи за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти RaiffeisenBank, яка належить ОСОБА_7 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою особистого збагачення, умисно, повторно, з корисливих мотивів діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, за допомогою мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 , який він викрав разом із банківськими картами, перерахував грошові кошти на загальну суму 28646 гривень 29 копійок на електронні гаманці ігрових сайтів, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 28 646, 29 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

13.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідством встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий зазначив, що підозрюваний отримує повідомлення про виклик до суду, однак не з`являється. Прокурор зазначив, що існує ризик вчинення нових злочинів, так як підозрюваний регулярно вчиняє злочини, раніше він судимий та чисельна кількість обвинувальних актів відносно нього знаходяться в суді, підозрюваний схильний від ухилення від виконання покарань. Обирався раніше цілодобовий домашній арешт до 12.07.2023 ухвалою від 25.05.2023, тобто в час дії домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню, особа підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Він періодично не з`являється до суду, здійснено привід його по іншій кримінальній справі.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав. Зазначив, що викрав барсетку у особи, яка спала під лавкою. Працює він неофіційно. По першому дзвінку з`являється. Батько працює далекобійником, він дома доглядає хвору матір. Якій необхідно робити операцію. Просить домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що тримання під вартою занадто суворий запобіжний захід. Справи, по якій був домашній арешт до 12.07.2023, вже було скеровано до суду.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 27.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

13.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; заявою добровільної видачі від ОСОБА_5 ; протоколом огляду предметів; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним та іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень.

В даному випадку на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду вже перебуває 4 обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням його в скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 389 КК України, 17.08.2021 ОСОБА_5 був засуджений за скоєння тяжкого злочину до реальної міри покарання у виді позбавлення волі, відбув його, вже 06.01.2023 року ОСОБА_5 був засуджений Ізмаїльським судом за скоєння кримінального проступку і останній знову обґрунтовано підозрюється у даному кримінальному провадженні у скоєння тяжкого злочину, це безперечно вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення і чітко доводить, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти його спробам вчинення інших кримінальних правопорушень у майбутньому.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає відбуванню покарання; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи; негативну репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимості у підозрюваного; наявність обвинувальних актів у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області у вчиненні інших кримінальних правопорушень, у тому числі за ст. 185 ч. 4, ст.. 186 ч. 4 КК України; ризик повторення протиправної поведінки

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризик, передбачений п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно підозрюваного вже обирався раніше цілодобовий домашній арешт до 12.07.2023 ухвалою від 25.05.2023, тобто в час дії домашнього арешту по іншому кримінальному правопорушенню, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Крім того, до суду скеровано чисельні обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 по іншим кримінальним провадженням.

Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було доведено, що в даному випадку, з урахуванням особистості підозрюваного та обставин вчиненого кримінального правопорушення не застосування до підозрюваного застави є необхідним та обов`язковим.

Вважаю за можливе при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 74430 гривень (30 х 2481 грн. = 74430 гривень).

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 10 вересня 2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 74430 гривень (30 х 2481 грн. = 74430 гривень).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10 вересня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 26.07.2023р. о 13:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1