Справа № 305/1321/23
Номер провадження 1-кп/305/331/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

малолітньої особи, щодо якої направлено клопотання, ОСОБА_4

законного представника малолітнього - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника ювенальної превенції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 05.05.2023 в ЄРДР № 0000215 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 6-го класу Верхньоводянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Малолітній ОСОБА_4 04.05.2023 близько 12 години 30 хвилин, під час дії воєнного стану в Україні, введеного Законом України від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення в Україні воєнного стану" і продовженого, зокрема строком на 90 діб з 19.02.2023 Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження дії воєнного стану в Україні" затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу з подвір`я Верхньоводянської ЗЗСО І-ІІ ст. №1 за адресою АДРЕСА_2 викрав велосипед марки "Rockrider", чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4500 гривень.

Оскільки ОСОБА_4 , на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг читирнадцятирічного віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину, з цих підстав слідчий у клопотанні порушує питання про застосування щодо ОСОБА_4 заходів виховного характеру у виді застереження, передачі малолітнього під нагляд батьків.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_4 , просила застосувати до малолітнього примусові заходи виховного характеру у виді застережння та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні в присутності захисника ОСОБА_6 малолітній ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердив обставини його вчинення, викладені в клопотанні, зазначив, що шкодує про вчинене, та показав, що він 04.05.2023 близько 12:30 години взяв велосипед з подвір`я школи, в якій навчається, щоб покататися, але наміру його викрадати не мав. Велосипед повернув потерпілій ОСОБА_8

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її син не вийшов з-під її контролю, вона займається його вихованням, характеризує сина з позитивного боку, стверджує, що вона може здійснювати контроль за його поведінкою, просить застосувати до її сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під її нагляд.

Представник ювенальної поліції - ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 на обліку, як такий, що схильний до вчинення правопорушень, не знаходився.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд доходить такого.

Відповідно до ст. 12 КК України, суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. Частиною 2 статті 22 КК України передбачено, що особи, які скоїли злочин у віці від 14 до 16 років підлягають кримінальній відповідальності лише за вичерпний перелік злочинів, у який входить і крадіжка (ст. 185 КК України).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння малолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, адже йому виповнилося повних 12 років.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з позицією, викладеною у п. 7 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення - злочину, є учнем 6 класу Верхньоводянського ЗЗСО І-ІІІ ст. №1 Великобичківської селищної ради, де характеризується позитивно й згідно з характеристикою виховує сина мати, яка приділяє належну увагу вихованню сина, а також підтримує зв`язок з класним керівником, на обліку у службі у справах дітей не перебуває, як і на обліку у лікарів психіатра та нарколога, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв у розкритті суспільно небезпечного діяння.

Отже, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу малолітнього, умов його проживання та виховання, стосунків з матір`ю, яка має вплив на дитину та може здійснювати належний контроль за поведінкою останнього, здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою, в судовому засіданні надала згоду на застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі малолітнього ОСОБА_4 під її нагляд, суд приходить до переконання, що клопотання належить задовольнити частково та до малолітнього ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері - ОСОБА_5 строком на два роки, який сприятиме його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення малолітнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не заявлено.

Витрати на залучення експерта на проведення судової-товарознавчої експертизи №3371/23 від 16.06.2023 у сумі 260 гривень слід стягнути в користь держави із законного представника малолітнього ОСОБА_4 - його матері ОСОБА_5 .

На підставі ст.ст. 22, 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 100, 349, 370-372, 395, 498, 500, 501 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити частково.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі малолітнього під нагляд матері - ОСОБА_5 строком на два роки.

Стягнути із законного представника малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову-товарознавчу експертизу №3371/23 від 16.06.2023 у сумі 260 гривень.

Речовий доказ - велосипед марки "Rockrider", який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , слід залишити останній як власнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1