Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8813/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000993 від 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору з VIN НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20Б.

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- ключ запалювання, від вказаного автомобіля, що вилучений дізнавачем відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час огляду місця події 27.07.2023 за адресою м. Київ, прос. Правди, 47, з встановленою забороною їх використання та відчуження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні Подільського УП ГУНІ в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000993 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2023 приблизно о 14 год 30 хв., по проспекту Правди 47, у м. Києві, до працівників сервісного центру МВС звернулася гр. ОСОБА_5 , для перереєстрації транспортного засобу - автомобіль марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID», білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду вказаного транспортного засобу марки «ТОYОТА», моделі «C-HR HYBRID» працівниками поліції при перевірці бази «Інтерпол» встановлено, що транспортний засіб «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN - НОМЕР_2 , дане авто знаходиться в розшуку, країна яка повідомила по крадіжці «Греція».

У ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні трасологічної експертизи по вилученому транспортному засобу марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору з VIN - НОМЕР_2 .

Законодавцем визначено перелік ознак, за наявності хоча б однієї з яких, на відповідне майно може накладатись арешт. Так, у випадку з транспортним засобом марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_6 , білого кольору з VIN - НОМЕР_2 . які є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, є доказом злочину. На теперішній час наявні підстави вважати про те, що було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 358 КК України.

Також, наявні підстави вважати, що автомобіль «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_7 є доказом вчинення злочину, а саме за допомогою проведення експертиз по автомобілю можливо буде встановити ряд обставин які мають важливе значення для проведення об?єктивного досудового розслідування, на підставі якого документу вище зазначений транспортний засіб зміг перереєструватися, та встановити первинний номер кузова, що буде сприяти встановленню первинного власника автомобіля та повернення автомобіля в його власність.

Доцільність накладення арешту на вилучене майно визначається тим, що у разі повернення тимчасово вилученого транспортного засобу ОСОБА_5 , остання буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме (продажу, розборці) приховуванню транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_5 , а також вищезазначеному переліку, що унеможливить проведення судових експертиз.

Указані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав у ньому наведених.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, приховування, втрати, використання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено у ході його розгляду, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що майно є об`єктом, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, арешт застосовується для забезпечення збереження речового доказу та недопущення подальшої зміни його цілісності, для проведення судових комплексних експертиз.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Тому є всі, передбачені ст. 170 КПК України, підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000993.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000993 від 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на її транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «C-HR HYBRID» із д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору з VIN НОМЕР_2 , який було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20Б.

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- ключ запалювання, від вказаного автомобіля, що вилучений дізнавачем відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час огляду місця події 27.07.2023 за адресою м. Київ, прос. Правди, 47, з встановленою забороною їх використання та відчуження.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1