У Х В А Л А

15 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, заявлені в рамках розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2022 за №0001462, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 та ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, та клопотання -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вказане кримінальне провадження.

15.06.2023 року прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні подано клопотання, в якому просить суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується. При цьому, на думку прокурора, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також 15.06.2023 року в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання письмове, а його захисником адвокатом ОСОБА_5 усне клопотання про зміну запобіжного заходу.

Позиції сторони захисту та сторони обвинувачення з приводу заявлених клопотань.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проти задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу заперечив.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про недоведеність вини її підзахисного; просила скасувати обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід, звільнивши останнього з - під варти в залі суду. Заявлене її підзахисним клопотання про зміну запобіжного заходу підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Заявлене ним та захисником ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав. Пояснив, що за станом здоров`я його подальше утримування в умовах ізоляції від суспільства є неможливим, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з відбуванням такого у лікувальному закладі.

Інші учасники судового розгляду обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник адвоката ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Просили суд змінити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід.

Дослідивши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особистості ОСОБА_4 .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в загальному порядку для вирішення питання про обрання та продовження застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо такі дії передбачають оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Також, на думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів.

Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу з огляду потреб судового провадження.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжких (ч. 4 ст. 187 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Ризик вливати на потерпілого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні відсутній, так як такий був допитаний в судовому засіданні 12.05.2023.

Отже, на думку суду, враховуючи наявність ризику, передбаченого пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі існують підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме цей вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає особистості обвинуваченого, який раніше був засуджений вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.11.2013 року за ч.1 ст.187, ч.2 ст.152, ч. 1ст.153 КК України до 9 років позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, на даний момент обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, та встановленим обставинам - наявності ризику, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленому ризику, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд враховує те, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, так як останній не має постійного місця проживання на території м. Ужгород, тимчасово як внутрішньо переміщена особа до моменту затримання проживав в спорткомплексі загального користування «Юність». Виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в лікувальній установі, як про це просить ОСОБА_4 , є неможливим з огляду на те, що лікувальна установа не являється місцем проживання, а являється установою, яка надає стаціонарну кваліфіковану і спеціалізовану медичну допомогу.

Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлений в судовому засіданні ризик, що не забезпечить належне виконання обвинуваченим обов`язків.

Посилання сторони захисту в частині того, що відносно обвинуваченого можливо обрати більш м`який запобіжний захід свого підтвердження під час розгляду клопотання не знайшли.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано. Згідно відповіді Закарпатської міської медичної частини № 9 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінальної - виконавчої служби України» У Чернівецькій, Івано - Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях» № 92/2 від 11.04.2023 ОСОБА_4 проведено повне клініко - лабораторне та рентгенологічне дослідження; спеціальними антибактеріальними препаратами забезпечений в повному обсязі, лікування приймає, переносить добре, додаткових обстежень не потребує.

Вирішення питання щодо розміру застави.

Щодо питання визначення розміру застави, то відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи існування встановлених вище ризиків, суд приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_10 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до: 13.08.2023 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не визначати.

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 13.08.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1