Провадження № 1-кп/344/589/23
У Х В А Л А

08 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених на строк 60 днів. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить продовжити дії запобіжних заходів обвинуваченим у вигляді тримання під вартою із врахуванням того, що ризики, встановлені раніше не відпали та існують, зокрема ризик переховування від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та заявників, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник вказав, що ризики зазначені прокурором не доведено. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зіславшись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, і не становить суспільної небезпеки.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

09.02.2023 обвинуваченим ОСОБА_5 подано клопотання зміну запобіжного заходу з тримання під варту на цілодобовий домашній арешт. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, є самозайнятою особою, приймав активну участь в сімейному бізнесі, родина якого займається підприємницькою діяльністю, володіє майном, одружений, являється батьком малолітньої хворої від народження дитини, бере участь в її утриманні і вихованні, а також доглядає онкохворого батька.

Обвинувачений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор щодо задоволення вказаного клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, суд вважає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, при вирішені питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено, що на даний час ризики, а саме переховування від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та заявників, у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, - продовжують існувати.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

В той же час, в судовому засіданні встановлено обставини, котрі дають підстави до зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Так, згідно ч. 1 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Враховуючи розумність тривалості перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Зазначені вище обставини хоч і не виключають ризиків, наведених раніше прокурором, та, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також ту обставину, що свідки у даному кримінальному проваджені не допитані, суд вважає наявними існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На переконання суду, факт існування покладених на обвинуваченого обов`язків при діючому запобіжному заході є вагомим чинником для спонукання обвинуваченого дотримуватись належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що такий захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та має запобігти ризикам можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.376, ч.2 ст.392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 878 800 (один мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень, на строк шістдесят днів - до 06 липня 2023 року включно.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки визначені ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2023 рокую

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12).

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , який встановити строком на два місяці, а саме до 06 липня 2023 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_2 , і звільнити з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_5 в період часу дії вказаної ухвали :

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місце проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити органу Національної поліції по місцю проживання обвинуваченого для виконання.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), та вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 травня 2023 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1