ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/3288/20 Номер провадження 1-кп/636/505/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000035 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кок-Янчак Ошської області, громадянки України, з повною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

В провадження Чугуївського міського суду Харківської області надійшло кримінальне провадження № 0000035 від 10 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 03 січня 2020 року, більш точного часу в ходу досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи в приміщенні кухні гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи кримінально-протиправний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, стоячи навпроти останнього, тримаючи в правій руці керамічну чашку, нанесла один удар по голові ОСОБА_5 в результаті чого вказана чашка розбилася об голову останнього, а частина чашки залишилась в руці ОСОБА_4 , після чого, продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, нанесла ще один удар частиною чашки ОСОБА_5 , спричинивши при цьому потерпілому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14-19-4/20 від 15 січня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді різаних ран лівої кисті (2), по мед. документації), які утворилися від ріжучої дії гострим предметом і згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14-43- 4/20 від 23 січня 2020 року у ОСОБА_5 при проведенні первинної судово- медичної експертизи ушкодження могли утворитися в термін 03 січня 2020 року, по механізму і обставинах, зазначеному потерпілим, при проведенні слідчого експерименту, що за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасних розлад здоров`я, менше ніж 21 доба, але більше 6 діб (п. 2.3.2.а./ Правил судово-медичного визначенням ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України 17 січня 1995 року).

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, часу та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Реалізуючи вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 49 КК України визначено підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме строків давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстав для такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками вчинення якого відкрито кримінальне провадження, є кримінальним проступком, за який передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, встановивши під час підготовчого судового засідання, що з часу вчинення зазначеного кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме з 03 січня 2020 року, який є кримінальним проступком, минуло більше трьох років, а також, що відсутні обставини, визначені ч. 2, 3, 5 ст. 49 КК України для зупинення, переривання або не застосування строків давності, оскільки ОСОБА_4 не вчинила нового кримінального правопорушення, не ухилялася від досудового слідства або суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284 - 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 10 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1