Справа № 309/3794/23
Провадження № 1-кс/309/433/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , власника вилученого майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000490 від 12.08.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000490 від 12.08.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна .

Клопотання вмотивовано тим, що в, провадженні СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000490 від 12.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11 серпня 2023 року, в АДРЕСА_2, приблизно о 18 годині 20 хвилин, виявлено трактор червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом, під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який здійснював незаконне перевезення порубаної деревини,

11.08.2023 року слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 був проведений огляд за адресою АДРЕСА_2 де був виявлений транспортний засіб трактор червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом зеленого кольору, без номерних знаків, під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який здійснював незаконне перевезення порубаної деревини породи бук у кількості приблизно 3 м3

Під час огляду вилучено причіп зеленого кольору, без номерних знаків, на якому знаходиться порубана деревина породи бук у кількості приблизно 3 м. куб. Зазначене майно являється засобом та безпосереднім предметом вчиненого кримінального правопорушення, та за таких обставин являються речовими доказами оскільки відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, ч. 3 ст. 170. КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У своєму клопотанні слідчий покликаючись на норми ст.ст. 168, 170 КПК України просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно в рамках даного кримінального провадження , а саме на причіп зеленого кольору без номерних знаків на якому знаходиться деревина породи був у кількості 3 м куб., які зберігати на арешт майданчику Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області.

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 не з`явився, надіславши суду заяву в якій просить розглянути клопотання у його відсутність.

В судовому засіданні прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав , просить його задоволити.

В судовому засіданні власник вилученого майна ОСОБА_4 не заперечив проти накладення арешту на його майно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000490 від 12.08.2023 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задоволити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на причіп зеленого кольору без номерних знаків на якому знаходиться деревина породи був у кількості 3 м куб., які зберігати на арешт майданчику Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_5 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1