КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4049/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 діб, тобто до 14.07.2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що всупереч заявленого органом досудового розслідування, клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на три доби, прийнявши рішення про продовження строку тримання під вартою на 30 діб, слідчий суддя тим самим погіршив становище підозрюваного, проявив упередженість до підозрюваного ОСОБА_7 та односторонність в розгляді клопотання органу досудового розслідування, обґрунтовуючи в своїй ухвалі тільки повідомлення, обставини та докази сторони обвинувачення, що порушує основні засади судочинства, а саме рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Апелянт вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сторона захисту наголошує на тому, що досудове розслідування проводиться вже понад 13 місяців, підозрюваний ОСОБА_7 перебуває під вартою понад 2 місяця, за цей час будь-які слідчі дії за його участю не проводились, зазначене вказує на те, що органом досудового розслідування допущено безпідставно тривале розслідування, що впливає на тривале тримання особи під вартою, що є недопустимим.

Крім того, апелянт вважає, що жоден ризик передбачений ст. 177 КПК України органом досудового розслідування не доведено.

Також при обранні підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу судом не взято до уваги особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, являється багатодітним батьком, має на утриманні дружину, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та трьох малолітніх дітей, а також непрацездатного батька чорнобильця - інваліда 3-ї групи, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується виключно з позитивної сторони, державні відзнаки.

Враховуючи вище наведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення, присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи та необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу без застосування застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог апеляційної скарги, яку останні просили задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, також зазначили, що досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до Іванківського районного суду Київський області, для розгляду по суті проявленого обвинувачення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

18.04.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру про те, що він вчиняв дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, а саме надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у державній зраді, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.06.2023, без визначення розміру застави.

Крім того, постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2023 року до трьох місяців.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 12.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 13.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 14.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.03.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 06.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 05.04.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 28.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_26 від 04.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 04.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 04.05.2022, протоколом впізнання від 04.05.2022, актом про пожежу від 17.05.2022, звітом про причину виникнення пожежі від 17.05.2022, протоколом огляду місця події від 12.05.2022 та іншими доказами в сукупності.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція особливо тяжкої статті, якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

13.06.2023 старший слідчий 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000083 від 22.04.2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України на 30 діб.

На обґрунтування вимог даного клопотання, з урахуванням вище викладеного сторона обвинувачення послалась також на те, щозапобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , закінчується 16.06.2023 року, проте його необхідно продовжити у зв`язку наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, враховуючи той факт, що, існує ризик того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за підтримання та сприянню вторгненню рф на територію України, розв`язанню ними війни, знищенню мирного населення України та військовослужбовців ЗСУ, а також здійснення сприяння встановлення влади окупаційних військ. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення за вчинення якого загрожує позбавлення волі, може вчинити дії спрямовані на приховання, спотворення та знищення не встановлених на теперішній час досудовим розслідуванням інших речових доказів, речей та документів, що можуть бути доказами його злочинної діяльності та враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна, підозрюваний може вчинити дії направлені на відчуження приналежного йому майна. Також, враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження є ризик, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 не зможе запобігти вище вказаним ризикам, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 об`єктивно та обґрунтовано підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.

При цьому, що б закінчити досудове розслідування необхідно: отримати висновок експерта за результатами проведення експертизи комплексної будівельно - технічної, будівельно оціночної, товарознавчої та економічної; повідомити ОСОБА_29 та ОСОБА_7 про остаточну підозру, виконати інші слідчі та процесуальні дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій.

14.06.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 діб, тобто до 14.07.2023 року включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення щодо його задоволення сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 , з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобігання ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Також під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , оцінив, всі обставини, передбаченні ст. 178 КПК України та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Всупереч твердження апелянта, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_30 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_30 , на строк до 14.07.2023 року, в межах строку досудового розслідування та в межах вимог клопотання про продовження строку тримання під вартою на 30 діб, а тому твердження апелянта, що всупереч заявленого органом досудового розслідування клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на три доби, слідчий суддя прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою на 30 діб, не відповідають дійсності.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК Українидосліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_30 ,строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України.

Доводи захисника про не доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Крім того під час апеляційного розгляду встановлено, що у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК Українизакінчено досудове розслідування та направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КПК України до суду, для його розгляду по суті. Тобто апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке прийняте під час досудового розслідування, в той час коли стадія досудового розслідування закінчилась до початку розгляду апеляційної скарги по суті.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4