Справа № 464/869/23
пр.№ 1-в/464/25/23
УХВАЛА

24 травня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2003,

встановив:

провідний інспектор Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2003.

В обґрунтування подання покликався на те, що 14.02.2023 до Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшла на виконання ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2022 відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.08.2002 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням терміном на 1 рік. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2003 скасовано звільнення від відбування покарання, а засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі. Вищевказаною ухвалою суду від 30.05.2022 вирок суду від 29.08.2002 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, та вказано, що ОСОБА_4 слід вважати засудженим до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. 11.07.2003 засудженого оголошено в державний розшук, у зв`язку із відсутністю останнього за невстановлених обставин за місцем проживання. Враховуючи те, що з дня набрання законної сили постанови Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2003 минуло більше 19 років, закінчився строк давності виконання рішення суду, тому просить суд вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання.

Представник Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні, яке відбулося 02.03.2023, повідомив, що ОСОБА_4 право на звільнення від відбування покарання не роз`яснено, оскільки останній за місцем проживання був відсутній. Окрім цього вказав, що інформація про останнє місце проживання засудженого органом пробації не перевірялась. В судове засідання, призначене на 24.05.2023 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, подання підтримує в повному обсязі, просить суд таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду від нього надійшла заява в якій просив суд подання задовольнити, у зв`язку із тим, що з моменту засудження пройшло 20 років, на даний час вирок не виконано, а відтак на підставі п. 6 ст. 152 КВК України виконання покарання втрачає свою ефективність.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалися заходи щодо належного повідомлення останнього про дату, час та місце проведення розгляду подання за адресою місця проживання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали подання та особової справи №2/2023, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 152 КВК України встановлено, що закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Судом встановлено наступне.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.08.2002 ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України, обрано йому покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням строком на один рік.

Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 18.02.2003 ОСОБА_4 відмінено випробувальний термін та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного судом. Вказаною постановою ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2022 вирок Сихівського районного суду м. Львова від 29.08.2002 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, та ОСОБА_4 вважати засудженим до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Як вбачається з вимоги № від 17.02.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання законної сили вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.08.2002, а саме за період часу з 13.09.2002 по час надходження подання до суду, до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення нових правопорушень не притягався.

З вищевказаної вимоги встановлено, що 11.07.2003 ОСОБА_4 оголошено в державний розшук, як такого, що засуджений до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, відсутнього за невідомих причин за місцем проживання та роботи.

Одночасно, з відповіді за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області від 19.05.2023 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації у м. Львові та Львівській області не значиться.

З копії відповіді на запит №184/32.32-01-08 від 25.02.2023, наданої Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що в архіві відділу відсутні актові записи про шлюб, зміну імені, смерті щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2015 року в справі 5-324 кс 15, стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

При цьому, підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Аналізуючи доводи, викладені в поданні, а також докази, котрими воно обгрунтовується, враховуючи матеріали особової справи №2/2023, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 з 11 липня 2003 року оголошений в державний розшук у зв`язку із відсутністю за невідомих причин за місцем проживання та роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Зі системного аналізу норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Одночасно, матеріали подання та особової справи ОСОБА_4 не містять будь-яких відомостей про розшук засудженого.

Крім цього, відсутні докази того, що ОСОБА_4 з`являвся для відбування покарання, а також відомості про постійне його знаходження за місцем проживання, що свідчить про свідоме ухилення засудженого від відбування покарання. Останній, після набрання вироком законної сили, достовірно знаючи про призначення йому покарання, жодного разу не з`явився для його відбування.

З вказаного випливає, що ОСОБА_4 своєю поведінкою (діями) ухилявся від відбування призначеного покарання, перешкоджав процедурі виконання такого, з чого слідує, що встановлений законом строк давності виконання вироку на момент розгляду подання не сплив через зупинення перебігу строку на період перебування засудженого у розшуку, тобто з 11 липня 2003 року.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відтак у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст. 80 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні подання Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 24 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1