ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2150/23 Справа № 187/292/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7

ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000028 від 08.01.2023 року за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_9 , поданою на вирок Петриківського районного суду від 04.04.2023 року, яким,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, в посаді командира ремонтно- механічного відділення ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно- відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Строк обчислення покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання - з 08 січня 2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2023.

Речові докази: автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_2 повернути за належністю; зразки крові та сечі, які відібрані у ОСОБА_10 знищити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз від 26.01.2023 № СЕ-19/104-23/1885-ІТ на суму 1510,24 грн., від 19.01.2023 № СЕ-19/104-23/1885-ІТ на суму 1510,24 грн., від 26.01.2023 № СЕ-19/104-23/3817-ІТ на суму 755,12 грн. зобов`язано стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

встановила:

Вироком суду першої інстанції встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_10 , 08 січня 2023 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (концентрація етилового спирту у крові 1,77 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Центральній з боку вул. Веселої у напрямку вул. Першотравневої у с. Іванівка Дніпровського району Дніпропетровської області, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, згідно до якого «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», здійснюючи рух в крайній правій смузі руху, змінив напрямок руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, а потім на ліве по ходу його руху узбіччя, по якому в цей момент один за одним в колону в попутному напрямку з ним рухалися пішоходи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобілю «DAEWOO LANOS», р.н. НОМЕР_2 на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Своїми діями водій ОСОБА_10 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено:

- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 (б). «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої:

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, шиї, тулубу та кінцівок: внутрішньочерепна травма - забійна рана в потиличній ділянці, синець в лівій лобній ділянці, садно в лівій скроневій ділянці, розповсюджені крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, крововилив в речовину головного мозку; закрита спинальна травма - розрив між хребтового сполучення 7 шийного - 1 грудного хребців з розрихлинням тіла грудного хребця, розрив оболонок та речовини спинного мозку, масивний крововилив в м`яких тканинах; закрита тупа травма грудної клітини - перелом тіла грудини, перелом 5 ребра праворуч по середньо ключичній лінії без ушкодження пристінкової плеври, забій легень з крововиливами в легеневу тканину; тупа травма кінцівок - синці по заднім поверхням обох колінних суглобів, по задній поверхні лівого стегна, по задній поверхні правої гомілки, в області попереку з крововиливами в м`які тканини та кишенеподібним відшаруванням шкіри; садно передній поверхні шиї, синець по лівому зап`ястковому суглобу, які в своїй сукупності стосовно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та призвели до її смерті.

Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 18 год. 50 хв. на місці пригоди від сумісної тупої травми голови, шиї, тулубу та кінцівок з внутрішньочерепною травмою, закритою спинальною травмою, забоєм внутрішніх органів яка ускладнилась шоком.

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок: внутрішньочерепна травма - забійні рани в потиличній та тім`яній ділянках з крововиливами в м`які покривні тканини голови, розповсюджені субарахноїдальні крововиливи в області великих півкуль головного мозку та мозочку, крововиливи в речовині головного мозку; закрита тупа травма тулубу - крововилив в підшкірно жировій клітковині та м`яких тканинах лівої бічної поверхні тулубу, переломи 2-8 ребер ліворуч по передньо пахвинній лінії з ушкодженням пристінкової плеври та тканини лівої легені уламками ребер, переломи 2-6 ребер праворуч по середньо ключичній лінії без ушкодження пристінкової плеври, забій лівої легені, рідка кров в лівій плевральній порожнині, розрив печінки, рідка кров в черевній порожнині; закрита тупа травма правої нижньої кінцівки - садна в області правого колінного суглобу, лінійний синець по задній поверхні верхньої третини правої гомілки з крововиливом в м`які тканини та кишенеподібним відшаруванням шкіри, уламковий перелом правої мало гомілкової кістки, крововилив по задньо-внутрішній поверхні правого стегна, які в своїй сукупност стосовно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та призвели до її смерті.

Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 18 год. 50 хв. на місці пригоди від сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з внутрішньочерепною травмою, переломами ребер, забоєм та розривом внутрішніх органів, яка ускладнилась шоком.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 2861 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель кількох осіб.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі представник потерпілих просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.4 ст.186-1 КК України у вигляді 10-ти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років.

Не оспорюючи правильності правової кваліфікації наданої судом вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, апелянт вважає, що вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Представник потерпілих зазначає, що призначене судом покарання ОСОБА_10 є м`яким та недостатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки судом не надано належної оцінки ступеню небезпеки особи засудженого, який вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.4 ст.286-1 КК України.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд врахував обставини, передбачені ст.66 КК України, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Проте в обвинувальному акті слідчим зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_15 відсутні

Тобто, на переконання представника потерпілих суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та обвинувального акту.

Під час апеляційного розгляду:

- представник потерпілих ОСОБА_9 та потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали доводи поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній вимог та просили ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.4 ст.186-1 КК України у вигляді 10-ти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років.

- прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_9 і просив ухвалити новий вирок;

- обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих та просили залишити вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження у межах наявних у апеляційних скаргах вимог, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із змісту поданої представником потерпілих апеляційної скарги, ним не оскаржується правильність встановленої та викладеної у вироку суду об`єктивної сторони вчинених ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, правильність визначеної судом правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.2861 КК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги представника потерпілих щодо невідповідності призначеного ОСОБА_10 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів зважає на таке.

Згідно із ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особам.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушення.

Як убачається із змісту вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_10 покарання врахував, і зазначив, що обвинувачений вчинив особливо тяжке необережне кримінальне правопорушення, тяжкі його наслідки у вигляді загибелі двох людей.

У якості обставини, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд врахував щиросердне каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але, за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_10 покарання у мінімальних межах санкції ч.4 ст.2861 КК України, хоч формально і зазначив про настання тяжких наслідків, але, недостатньо врахував, що внаслідок дій ОСОБА_10 як військовослужбовця ЗСУ, який знаходився у тяжкому ступені алкогольного сп`яніння під час воєнного стану, загинули на місці пригоди двоє осіб, які рухались як пішоходи, не порушуючи ПДР України і на даний час ОСОБА_10 не відшкодував членам сім`ї загиблих спричиненої шкоди.

Тому, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_10 за своїм розміром основне покарання є явно несправедливим через його м`якість, через що, на підставі ст.420,421 КПК України вирок суду першої інстанції повинен бути скасованим у частині призначеного ОСОБА_10 покарання, із ухваленням нового вироку у цій частині.

Під час призначення ОСОБА_10 покарання колегія суддів враховує, що ОСОБА_10 на момент вчинення необережного особливо тяжкого кримінального правопорушення був військовослужбовцем ЗСУ, що викликає особливий резонанс у суспільстві, знаходився у тяжкому стані алкогольного сп`яніння за кермом, та його дії спричинили загибель на місці події двох жінок, які утримували сім`ї під час воєнного стану у країні.

У якості обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, колегія суддів враховує щиросердне каяття ОСОБА_10 у скоєному, оскільки ОСОБА_10 у судовому засіданні дійсно визнав свою провину, не заперечував у присутності інших учасників кримінального провадження ( у тому числі, і самого апелянта) фактичних обставин справи і суд першої інстанції провів судовий розгляд відповідно до приписів ч.3 ст.349 КПК України.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст.67 КК України, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргупредставника потерпілих ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Петриківського районного суду від 04 квітня 2023 року щодо ОСОБА_10 - скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.4 ст.286-1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання 08 січня 2023 року.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а для ОСОБА_10 , який утримується під вартою, - у той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення йому копії вироку суду апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4