УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забір`я Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні №0000247 внесеному до ЄРДР 12.04.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000247 від 12.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України.

20.06.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України.

20.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..

Разом з тим, п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали доводи клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. У разі обрання запобіжного заходу просив застосувати домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

20.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні №0000247 від 12.04.2023.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій проведених; висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №СЕ-19-23/26571-ПЧ від 26.05.2023, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. А застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Отже можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_6 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, утриманців не має, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Твердження підозрюваного та його захисника про наявність у ОСОБА_6 на утриманні дітей не підтверджені жодними належними доказами.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 України, оскільки досудове розслідування триває, та на даний час не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлено всіх причетних осіб.

Крім того, встановлено наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Також є цілком вирогідним існування ризиків щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та щодо можливості вчиненні іншого (п.п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, стан здоров`я відсутність місця роботи, відсутність утриманців, обставини вчинення злочину, відсутність судимостей та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, а також з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 522-1, ч. 4 ст. 189 КК України, тому підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у даному випадку не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити тривалістю до 18.08.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1