КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000901 від 13 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000901 від 13 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 29.12.2022 року під час проведення обшуку причепа (цистерни) SCHWARZMUELLER TS-3Е, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , користувачем ТОВ «Нафтогазтранс-2015», а саме: причеп (цистерна) SCHWARZMUELLER TS-3Е, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 ; рідину (нафтопродукція) місткістю по секціях: 1 секція - 7 230 літрів, 2 секція - 6 390 літрів, 3 секція - 6 030 літрів, 4 секція - порожня, 5 секція -порожня, 6 секція - 6 890 літрів».

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст.. 98, ч.10 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України є підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження, оскільки дане майно може слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, та визнано речовими доказами.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту було розглянуто у відсутність власника майна та його представника, ухвалу слідчого судді вони отримали лише 24.03.2023 року, Також просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, вважає, що: доказів того, що вилучене майно, може містить сліди злочину та було знаряддям його вчинення чи було набуте кримінально протиправним шляхом матеріали провадження не містять на, що увагу слідчий суддя не звернув та прийшов помилкового висновку про те, що майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того апелянт посилається на те, що слідчий суддя не звернув увагу на положення ч.5 ст.171 КПК України та не дав належну оцінку тому, що майно мало статус тимчасового і з клопотанням про його арешт орган досудового розслідування мав звернутись не пізніше наступного дня, що в свою чергу зроблено не було.

Адвокат додає, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника причепа - ОСОБА_8 , який немає жодного відношення до кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000901 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Встановлено, що на території України діє організована група осіб, яка займається незаконним відбором світлих нафтопродуктів (дизельного пального) із єдиної системи Української частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок», що належить ТОВ «ПрикарпатЗахідТранс» чим завдали збитків державі в особливо великих розмірах.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 29.12.2022 року під час проведення обшуку причепа (цистерни) SCHWARZMUELLER TS-3Е, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , користувачем ТОВ «Нафтогазтранс-2015», а саме: причеп (цистерна) SCHWARZMUELLER TS-3Е, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 ; рідину (нафтопродукція) місткістю по секціях: 1 секція - 7 230 літрів, 2 секція - 6 390 літрів, 3 секція - 6 030 літрів, 4 секція - порожня, 5 секція -порожня, 6 секція - 6 890 літрів», оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 30 грудня 2022 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вищезазначене майно, може свідчити у сукупності, про вчинення особами кримінального правопорушення ч.5 ст.185 КК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Також колегія суддів зважує на ту обставину, що слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року у даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення обшуку причепа (цистерни) з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про незаконність накладення арешту на причеп (цистерни) SCHWARZMUELLERTS-3Е, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 є безпідставними, так як за матеріалами провадження вказаний причеп є речовим доказом, оскільки використовувався як засіб для вчинення кримінального правопорушення (перевезення та зберігання) тому вимоги апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000901 від 13 вересня 2022 року- залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2448/2023

Єдиний унікальний номер 757/1844/23-к

Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач - ОСОБА_1