Справа № 185/1564/22
Провадження № 1-кс/185/1531/23
17 липня 2023 року м.Павлоград
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частку спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 52.6, житлова площа 27.7, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску, дата реєстрації 02 серпня 2016 року, об`єм двигуна 1499 см/куб. на підставі висновку Акт про передачу майна ВП 46925260 від 02 серпня 2016 року.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 19 січня 2022 року до Павлоградської окружної прокуратури надійшли матеріали з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до яких проведеною перевіркою дотримання вимог чинного законодавства в діяльності Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області виявлено факти привласнення та розтрати коштів посадовими особами Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області під час виконання своїх службових обов`язків.
У ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді державного виконавця Павлоградського відділу Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро), переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом привласнення чужого майна та зловживання своїм службовим становищем , за попередньою змовою групою осіб, приблизно наприкінці січня 2020 року (більш точної дати в ході здійснення досудового розслідування встановити не надалось можливим), заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовився разом із ОСОБА_5 про спільне його вчинення.
Підґрунтям до попередньої змови, стали засновані на взаємній довірливі стосунки ОСОБА_6 з ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , з метою отримання грошових кошів для особистих потреб шляхом обману, разом із ОСОБА_6 , спільно з яким, заздалегідь, тобто до початку злочинів домовившись про спільне їх вчинення, та в подальшому заволодівали чужим майном за наступних обставин.
В період часу з 2020-2021 роки ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , діючи умисно та за попередньою змовою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи корисливу мету, шляхом обману, під приводом перерахувань коштів з депозитного та авансового рахунків Павлоградського відділу ДВС, систематично, на підставі платіжних доручень, підготовлених службовими особами Павлоградського відділу ДВС та скерованих до органів казначейської служби України в м. Павлоград для їх виконання, на свою користь, а саме: на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в AT КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_7 , ОКПО НОМЕР_2 , здійснили заволодіння чужими коштами у загальній сумі 39 775, 92 гривень, а ОСОБА_5 , яка в свою чергу, усвідомлюючи, що дані кошти перераховувались їй безпідставно, привласнила дані кошти на свою користь шляхом обману та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 28.04.2022 року ОСОБА_8 , 28.04.2022 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
29 червня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди.
Слідчий зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстроване наступне нерухоме майно:
- 1/2 частки спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м) 47.3, житлова площа 34.2, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ;
- 1/2 частки спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС станом на 11 липня 2023 року на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстровна за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску, дата реєстрації 02 серпня 2016 року, об`єм двигуна 1499 см/куб. на підставі висновку Акт про передачу майна ВП 46925260 від 02 серпня 2016 року.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, за яке передбачено штраф від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужими коштами на суму 39 775, 92 гривень.
У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуте без повідомлення та участі підозрюваної ОСОБА_5 .
Вислухавши думку слідчого, розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
29 червня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий звертаючись до суду з даним клопотанням посилається на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстровано право власності на 1/2 частки спільної часткової власності квартири, об`єкт житлової нерухомості, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .
Однак відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наданого слідчому судді, право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_12 , отже правові підстави для накладення арешту саме на цю частину квартири у слідчого судді відсутні.
Крім того слідчий зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстровано право власності :
- 1/2 частину, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
А згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС станом на 11 липня 2023 року на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску, дата реєстрації 02 серпня 2016 року, об`єм двигуна 1499 см/куб. на підставі висновку Акт про передачу майна ВП 46925260 від 02 серпня 2016 року.
Вирішуючи питання щодо накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з наступного.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Органом досудового розслідування було оголошено ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди, а саме встановлено що ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужими коштами на суму 39 775, 92 гривень.
В той же час слідчий звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна і посилаючись як на підставу арешту на п.п. 3,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, просить накласти арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 та автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску.
Слідчий суддя вважає, що вартість майна на яке слідчий пропонує обмежити право власності, не співрозмірна розміру завданої шкоди.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту шляхом заборони на відчуження на автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску, буде достатнім та співрозмірним для виконання завдань кримінального провадження.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) для запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування.
В іншій частині відмовити.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження на майно підозрюваної у кримінальному провадженні, громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- автомобіль марки ВАЗ 210930, 2005 року випуску, дата реєстрації 02 серпня 2016 року, об`єм двигуна 1499 см/куб.
В іншій частині відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1