Справа № 601/1399/23
Провадження № 1-кс/601/547/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно. Клопотання погоджено прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що 31.05.2023 до СВ Кременецького РВП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що в період з 20.00 год. 30.05.2023 по 11.00 год. 31.05.2023 невідома особа шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану таємно викрала бетонну скульптуру у вигляді «лева» з огорожі господарства, що в АДРЕСА_1 , чим спричинила матеріальну шкоду на суму 800 грн.

01.06.2023 ОСОБА_6 надано слідчому СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 бетонну скульптуру у вигляді «лева».

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Окрім цього, згідно вимог ст. 98 КПК України є підстави вважати, що вищевказана бетонна скульптура у вигляді «лева» є об`єктом кримінально-протиправних дій та зберегла на собі сліди кримінального правопорушення.

01.06.2023 бетонна скульптура у вигляді «лева», яка була надана ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000383 від 01.06.2023, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій та зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив задовольнити та накласти арешт.

Власник майна на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує та не заперечує щодо накладення арешту.

Слідчий суддя, враховуючи думку сторін, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000383 від 01.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Постановою слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 21 березня 2023 року, визнано речовим доказом вищевказану річ.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного злочину та отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, проведення необхідних експертиз, досліджень та з`ясування істини у кримінальному провадженні, а також з метою збереження вказаних речових доказів існує необхідність у накладені на нього арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на бетонну скульптуру у вигляді «лева», яка була встановлена на стовпі огорожі господарства в АДРЕСА_1 , яка була надана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителькою АДРЕСА_2 та яка належить потерпілому ОСОБА_5 на праві власності, та залишити бетонну скульптуру у вигляді «лева» на зберіганні у відділенні поліції №2 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1