Справа № 159/520/22
Провадження № 1-кп/159/96/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

25 липня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309, частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000042 від 27.01.2021,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ковель Волинської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 309, частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.09.2021 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із застосуванням застави у сумі 166 530 грн; 08.09.2021 у зв`язку із внесенням застави, підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти. 05.11.2021 слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, який у подальшому у межах даного судового розгляду продовжувався, востаннє - до 30.07.2023.

У судовому засіданні 25.07.2023 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 з посиланням на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину. Вказала на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, що в сукупності свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності, уникнення від виконання процесуальних обов`язків з`являтись до суду. На думку прокурора ризики, що існували при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, більш м`які запобіжні заходи є недоцільними.

Захисник ОСОБА_7 , за узгодженою позицією із обвинуваченим ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили; у свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на заставу. Клопотання мотивоване тим, що визначені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України є необґрунтованими і недоведеними, адже перешкод для даного кримінального провадження ОСОБА_4 не створював.

Прокурор проти клопотання захисника заперечила з огляду на те, що більш м`який вид запобіжного заходу не виконуватиме функції убезпечення від наявних ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою, клопотання про зміну запобіжного заходу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд визначав високий ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість впливу на свідків, високий ризик переховування і втечі.

Станом на 25.07.2023 триває судовий розгляд даного кримінального провадження; за встановленим обсягом і порядком дослідження доказів здійснюється допит свідків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування в судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожного разу при вирішенні питання про продовженні строку запобіжного заходу суд повинен враховувати, що відповідно до статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним частиною першою статті 177 КПК України.

У даному контексті судом враховано, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 застосовано ухвалою слідчого судді 03.09.2021 із застосуванням застави у сумі 166 530 грн; 05.11.2021 слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою, що вказує у даному випадку на недостатність і неефективність запобіжного заходу у виді застави. Із травня 2022 року триває судовий розгляд даного кримінального провадження; зокрема триває процедура дослідження доказів, здійснюється допит свідків.

Враховуючи обсяг досліджених судом доказів, в тому числі проведення допиту значної частини основних свідків сторони обвинувачення, приймаючи до уваги тривалість перебування обвинуваченого під вартою, строк покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відсутність обґрунтованих доводів прокурора про доцільність збереження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, суд не вбачає на даний час підстав, які б свідчили про необхідність утримувати особи під вартою.

Як зазначено в численних рішеннях Єропейського суду з прав людини, зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому пунктом 1 статті 5 Конвенції, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з під варти (Рішення в справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Паскал проти України", "Єлоєв проти України", "Сташайтіс проти Литви", "Боротюк проти України", "Єчюс проти Литви", "Вренчев проти Сербії").

Таким чином, подальше утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є невиправданим і надмірним.

З огляду на викладене, суд прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, а тому обвинуваченого належить негайно звільнити з-під варти.

В той же час, раніше встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не зменшились та продовжують бути актуальними.

Зважаючи на наявність таких ризиків, суд вважає за необхідне змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які забезпечать належну поведінку обвинуваченого та мінімізують наявні ризики.

Зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 176-178, 181, 194, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період із 23:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у населеному пункті для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- у період часу з 23:00 по 06:00 не залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у населеному пункті для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби - паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи (у випадку наявності таких документів), які дають право на виїзд за кордон.

Встановити двомісячний строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом- до 24.09.2023 включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Головуючий:ОСОБА_1