Справа № 206/2723/23
Провадження № 1-кс/206/614/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000179 внесеного 16 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю:

дізнавача ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

особи, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 15 червня 2023 року під час патрулювання в Самарському районі за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, неподалік будинку 126, в ОСОБА_6 було виявлено медичний шприц з рідиною жовтого кольору. 15 червня 2023 року слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, біля будинку 126, в ході якого на підлозі, під гумовим килимом, біля водійського сидіння транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «21154», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 10 мл. з рідиною жовтого кольору невідомого походження, який поміщено до спеціального пакету WAR 0099890. Також було вилучено: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21154», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового затриманих транспортних засобів, ключі від вищевказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Обґрунтовуючи своє клопотання дізнавач зазначає, що транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21154», номерний знак НОМЕР_1 , є речовим доказом оскільки є матеріальним об`єктом, який може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, останній має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, а тому існують дійсні ризики його зникнення, втрати, пошкодження, у зв`язку із чим дізнавач просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб, ключі і свідоцтво про його реєстрацію, з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказаний транспортний засіб.

Клопотання погоджено прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Дізнавач в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених в ньому підстав.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на майно та просив повернути вилучений автомобіль, пояснив, що дійсно перевозив наркотичний засіб в автомобілі з метою власного вживання. Вказав, що вказаний автомобіль є єдиним транспортним засобом у родині, яким користується він, а також його цивільна дружина.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просила повернути вилучений автомобіль та пояснила, що їй було не відомо про події викладені у клопотанні дізнавача, а її син ОСОБА_6 використовує автомобіль щоб їздити на роботу.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 16 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, кримінальне провадження № 0000179, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

15 червня 2023 року проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована біля будинку 126 по вулиці Маршала Малиновського в місті Дніпрі де припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21154», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким керував ОСОБА_6 . При огляді транспортного засобу на підлозі біля водійського сидіння під гумовим килимом знаходиться медичний шприц об`ємом 10 мл. з рідиною жовтого кольору, невідомого походження, який вилучено. Також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього та сам транспортний засіб.

Постановою дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 16 червня 2023 року визнано речовими доказами транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21154» номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також медичний шприц об`ємом 10 мл. з рідиною жовтого кольору.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є різновидом заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи той факт, що транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21154» номерний знак НОМЕР_1 , яким на момент вилучення користувався ОСОБА_6 має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою збереження речових доказів, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на зазначене майно.

Разом з тим, дізнавачем в повній мірі не доведено, що незастосування арешту у вигляді заборони на розпорядження та користування вказаним транспортним засобом дійсно може призвести до його зникнення, втрати чи пошкодження, в той час, як власник майна ОСОБА_5 просить повернути вилучений транспортний засіб.

Крім того, клопотання дізнавача не містить жодного обґрунтування необхідності накладення арешту на ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання дізнавача про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 223, 234, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 15.06.2023 року виключно у вигляді заборони його відчуження, а саме транспортного засобу марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 та передати зазначений транспортний засіб на відповідальне зберігання його власникові ОСОБА_5 з правом користування до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

В частині накладення арешту на ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1