УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

детектива ОСОБА_4 ,

представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000013 від 13.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000013 від 13.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яке вилучено 29.06.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 362 600; предмети схожі на грошові кошти євро у загальній сумі 19 660; предмети схожі на грошові кошти національну валюту України гривня у загальній сумі 3 523 137. А також на майно, що вилучене 29.06.2023 під час проведення обшуку за адресою: м. Чернівці, вул. Калузька, 12, а саме, на: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 18 000.

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 13.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «НВП «Темп-3000» (), ТОВ «Захисні технології України» (), ТОВ «ГлобалСпецтекс» (), ТОВ «Тактік Про» (), ТОВ «Дортехсервіс-2003» (), ПП «Обрій» () за період з 01.07.2022 по 01.03.2023, під час виконання оборонного замовлення з постачання засобів індивідуального захисту на адресу Міністерства оборони України, Національній гвардії України, Національній поліції України, з метою ухилення від сплати податків та зборів, обов`язкових платежів, вступили в злочинну змову з невстановленими особами та налагодили злочинну схему ухиленні від сплати податків, шляхом безпідставного формування податкового кредиту та відображаючи в податковій звітності та бухгалтерському обліку фінансово-господарських взаємовідносин з підконтрольними підприємствами та фізичними особами підприємцями, які в дійсності не відбувались, ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , будучи директором та фактичним власником ТОВ «НВП «Темп-3000» (), а також фактичним власником та особою яка безпосередньо керує ТОВ «Захисні технології України» (), ТОВ «ГлобалСпецтекс», (), ТОВ «Тактік Про» (), ТОВ «Дортехсервіс-2003» (), ПП «Обрій» () через підконтрольних фізичних осіб (близькі родичі, наближенні особи), налагодив протиправний механізм з ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), шляхом формування безпідставного податкового кредиту, обготівковування грошових коштів, з метою подальшого їх подальшої легалізації.

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що до протиправної схеми причетний ОСОБА_10 , який після узгодження усіх обставини вчинення фіктивних правочинів із визначеними контрагентами, надає відповідні вказівки підпорядкованому ОСОБА_11 , після чого останній передає готівкові кошти, отримані внаслідок вищевказаних нікчемних угод ОСОБА_9 та іншим особам відповідно до отриманих вказівок.

Крім того, згідно з наявною інформацією, ОСОБА_10 з метою незаконного обготівкування коштів для підконтрольних ОСОБА_9 комерційних структур, організовує укладення фіктивних договорів на постачання будівельних матеріалів та надання будівельних послуг із наступними суб`єктами господарської діяльності: ПП «Виробничо-комерційна фірма «Мілагро Україна», ; ФОП « ОСОБА_12 », ІПН НОМЕР_1 ; ТОВ «ПАРТНЕР-ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ», ; ТОВ «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ», , які в свою чергу укладають аналогічні фіктивні договори із своїми контрагентами.

Також, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що відповідно до висновків аналітичного дослідження встановлено, що службовими особами ТОВ «ГлобалСпецтекс» () протягом періоду 01.01.2022 01.03.2023 рр, в порушення п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), шляхом заниження значення об`єкту оподаткування при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ГлобалСпецтекс» (), ПП «ВКФ «Мілагро Україна» (), ТОВ «Партнер-Дистрибуційна Компанія» (), ФОП « ОСОБА_12 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), ймовірно не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податку на додану вартість на загальну суму 12 408,96 тис грн.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_13 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так 29.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , під час якого вилучено: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 362 600; предмети схожі на грошові кошти євро у загальній сумі 19 660; предмети схожі на грошові кошти на національну валюту гривня у загальній сумі 3 523 137; два зошити з чорновими записами, щодо розподілу грошових суб`єктам господарської діяльності.

Також 29.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2023 детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_14 , який обіймає посаду головного бухгалтера ТОВ «ГлобалСпецтекс» (), та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 18 000.

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 від 30.06.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому викладених.

Представник власника майна ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, оскільки вказане майно належить саме ОСОБА_15 , а не ОСОБА_10 , як заззначає прокурор в своєму клопотанні. Крім того, зазначив, що ОСОБА_10 за вищезазначеною адресою вже не проживає досить тривалий час, про що було відомо стороні обвинувачення. Також адвокат зазначив, що ОСОБА_10 , що ОСОБА_15 не мають жодного відношення до підприємств зазначених прокурором у клопотанні. Крім того, адвокат також зазначив, що вилучені в ОСОБА_15 грошові кошти належать їй, що підтверджується долученими до протоколу обшуку документами, а також договором позики, відповідно до якого ОСОБА_15 отримала грошові кошти в розмірі 385 000 доларів США.

Представник власника майна ОСОБА_16 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також заперечували щодо задоволення клопотання та зазначили, що вилученігрошові коштине мають жодного значення для даного кримінального провадження, оскільки є власними заощадженнями сім`ї ОСОБА_16 . Також звернули увагу, що слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку надавався дозвіл на вилучення документально непідтверджених сум грошових коштів, в той же час погодження вилучених грошових коштів підтверджується, відтак вказане майно є тимчасово вилученим і підлягає повернення його власнику. Крім того, сторона захисту зазначали, що ОСОБА_16 на даний час не має жодного відношення до ТОВ «ГлобалСпецтекс», оскільки продав свою частку у вказаному товаристві.

Власник майна ОСОБА_16 підтримав доводи своїх представників, та також просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів, які долучені до клопотання 29.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 362 600; предмети схожі на грошові кошти євро у загальній сумі 19 660; предмети схожі на грошові кошти національну валюту України гривня у загальній сумі 3 523 137.

Крім того, 29.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: предмети схожі на грошові кошти долар США у загальній сумі 18 000.

30.06.2023 постановою детектива зазначені грошові кошти, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, слідчий суддя має належним чином перевірити мету та правову підставу для такого арешту.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, під час розгляду клопотання прокурором не доведено той факт, що вказані грошові кошти, про арешт яких просить прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не обґрунтував можливості (необхідності) використання вказаних грошових коштів, як доказу у кримінальному провадженні, яке розслідується. З огляду на обставини кримінального правопорушення зазначені в клопотанні, та доводи представників ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо походження вилучених під час обшуку грошових коштів, не має жодних підстав вважати, що вилучені грошові кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі могли бути об`єктом кримінально протиправних дій чи набуті кримінально протиправним шляхом (частина перша статті 98 КПК України).

Також, слідчий суддя звертає увагу на суто формальний характер постанови детектива від 30.06.2023, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідають вилучені під час обшуку грошові кошти.

Матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б документально підтверджували той факт, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, не надано прокурором і жодних доказів причетності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , до вчинення кримінального правопорушення яке розслідується, вказані особи не є підозрюваними і не мають жодного статусу у кримінальному провадженню.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виправдовує завдання кримінального провадження.

Натомість позбавлення третіх осіб права розпоряджатися грошовими коштами за умови недоведеності їх причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні №0000013 та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Так, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що відповідно до висновків аналітичного дослідження встановлено, що службовими особами ТОВ «ГлобалСпецтекс» () протягом періоду 01.01.2022 01.03.2023 , в порушення п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), шляхом заниження значення об`єкту оподаткування при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ГлобалСпецтекс» (), ПП «ВКФ «Мілагро Україна» (), ТОВ «Партнер-Дистрибуційна Компанія» (), ФОП « ОСОБА_12 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), ймовірно не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податку на додану вартість на загальну суму 12 408,96 тис грн.

Вказане свідчить, про ймовірний характер не сплаченої суми до державного бюджету, а також, те що накладення арешту на грошові кошти вилученні під час вищезазначених обшуків, не відповідає співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя також звертає увагу, що прокурор, ні до клопотання, ні в судовому засіданні не долучив навіть сам висновок аналітичного дослідження, а лише обмежився посиланням на вказаний висновок у своєму клопотанні, що не дає змоги слідчому судді пересвідчитися у достовірності вказаної інформації.

Слідчий суддя також враховує, що жодні аналітичні довідки чи висновки експертів не в змозі замінити узгоджене Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу, а будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах стосовно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом ухилення від сплати податків. (Постанова Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 160/93/19).

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 106/3364/19 від 07.07.2022, зазначено, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Будь яких інших доказів матеріали клопотання про арешт майна не містять, що вилученні грошові кошти, набуті протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Натомість представниками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 документально підтверджено походження вилучених під час обшуку грошових коштів.

Отже, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

Слідчий суддя також звертає увагу, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 проведений за місцем проживання ОСОБА_15 , яка жодного відношення до даного кримінального провадження не має. В судовому засіданні прокурор не зміг спростувати доводи адвоката та надати документи на підтвердження того, що за вказаною адресою також проживає ОСОБА_10 .

Відтак, в ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено, а прокурором не надано відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_10 , ОСОБА_16 причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, та вилучені грошові кошти в ході проведення обшуківмають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набуті протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину.

Враховуючи вищевикладене, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасового вилученого майна, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та не може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Виходячи з положень практики Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 13.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, оскільки прокурором не доведено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, а також, що таке обмеженням права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також не призведе до негативних наслідків для третіх осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000013 від 13.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1