ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/306/23 Справа № 712/5327/23Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303, 309 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії :

суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

У обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що 29.05.2023 він надіслав на електронну адресу Черкаської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері заяву про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, вчинені, на думку скаржника, співробітниками Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що викладені факти у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2023 щодо перепакування речових доказів були предметом досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 20.01.2016. Повторне внесення відомостей до ЄРДР за тим самим фактом суперечить вимогам КПК України.

На думку слідчого судді, інші викладені у повідомленні ОСОБА_6 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України. При цьому, заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їхній дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність та не зазначає відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, у діях посадових осіб Управління СБУ в Черкаській області.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну та ухвалити судове рішення, яким призначити новий розгляд справи за участю іншого слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що його скаргу розглянуто за його відсутності, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме частини 3 статті 306 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303 - 308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування підлягають оскарженню. Зазначений перелік випадків є вичерпним.

Початок досудового розслідування - внесення відомостей, отриманих в результаті подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення слідчим, прокурором обставин, що свідчать про його вчинення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визначається ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у порядку, встановленому Положенням «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 та розробленою на його основі Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 року № 1050.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, керівник органу досудового розслідування та прокурор зобов?язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов?язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, тому вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Колегія суддів звертає увагу, що внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Так, у відповідності до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та можуть об?єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов?язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Також, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами скарги скаржник надіслав на електронну адресу прокуратури заяву про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України.

Згідно цієї заяви, 06.08.2014 слідчими слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було складено акт про перепакування речових доказів, а саме карабіна «Сайга-МК», газового пістолету Маузер та патронів до них, вилучених у ОСОБА_6 під час здійснення обшуку 05.08.2014 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

У обвинувальному акті від 13.03.2015 слідчий ОСОБА_7 вказав, що ОСОБА_6 вніс зміни до конструктивного стану карабіну «Сайга-МК», газового пістолета Маузер та мав бойові патрони до карабіна «Сайга-МК», травматичної дії до газового пістолета Маузер. Але наведені в обвинувальному акті докази внесення ОСОБА_6 змін в конструктивний стан зброї та патронів були спростовані вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2016.

Отже, на думку скаржника, наявні ознаки складання службовою особою завідомо неправдивого документа з внесенням до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей з наступним завідомо неправдивим повідомленням суду із штучним створенням доказів, що ОСОБА_6 вчинив перероблення карабіна «Сайга-МК», а тому наявне вчинення кримінальних правопорушень службовими особами УСБУ в Черкаській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які тягнуть за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України.

На даний час відомості до ЄРДР не внесені.

Прокурор 30.05.2023 надав скаржнику відповідь за № 487вих-23 про те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою не вбачається.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 та заяви про кримінальне правопорушення, від 29.05.2023 року вбачається, що в ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Частина 1 статті 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов?язкових для будь-якого конкретного злочину.

Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб?єктом злочину.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б вказували на вчинення конкретного злочину за вказаних скаржником ОСОБА_6 обставин.

Слідчий суддя вірно вказав, що зазначені ОСОБА_6 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінальних правопорушень, відповідальність, за які передбачена ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України.

При цьому, слідчим суддею вірно акцентовано увагу на тому, що заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їхніх дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність та не зазначає відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 383 КК України, у діях посадових осіб Управління СБУ в Черкаській області.

Відповідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з?ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтовується невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов?язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що доводи заявника є необґрунтованими, а викладені у заяві обставини не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину, в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Крім того, слідчим суддею вірно вказано, що ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадках, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_6 не було повідомлено про розгляд його скарги, то колегія суддів вважає такі аргументи скаржника безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (частина 1 статті 136 цього Кодексу).

В матеріалах справи містяться дані про отримання ОСОБА_6 повістки про виклик на судове засідання за його скаргою призначене на 14 червня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку листа в електронному вигляді 06 червня 2023 року (а.с. 37).

Відповідно до частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За вказаних вище обставин, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_6 самостійно обрав спосіб реалізації свого права на присутність у судовому засіданні при розгляді справи за його скаргою, а тому слідчим суддею жодних процесуальних норм не порушено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2023 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді