Справа № 953/5106/23
н/п 1-кс/953/4743/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001461 від 21.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зі слів має 9 неповнолітніх дітей, ФОП, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:

22.06.2023 до суду надійшло вищевказане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 21.06.2023 о 18 год. 30 хв. старший дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 прибув до ТРЦ «Нікольський» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 2, у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків. Виконуючи свої функціональні обов`язки, співробітник Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , перебуваючи в ТРЦ «Нікольський» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 2, забезпечуючи публічну безпеку і порядок відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», перевірив інформацію за фактом агресивної поведінки з боку невстановленої особи та встановив, що за вказаною адресою знаходиться громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування із ОСОБА_5 , останній почав поводити себе агресивно та зухвало по відношенню до співробітника поліції, виражаючись на адресу поліцейського нецензурною лексикою.

У свою чергу співробітник поліції ОСОБА_7 , діючи в межах наданих йому повноважень, представився ОСОБА_5 працівником Національної поліції України та повідомив йому про порушення ним громадського порядку та безпеки, після чого вимагав припинення протиправних дій.

В подальшому ОСОБА_5 , 21.06.2023 о 18 год. 50 хв., діючи з прямим умислом, маючи на меті протидію здійсненню працівником правоохоронного органу покладених на нього обов`язків із забезпечення публічної безпеки і порядку, ігноруючи законні вимоги поліцейського, з мотиву перешкоджання виконання ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поліцейський виконує свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи навпроти старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , наніс один удар лівою рукою в область обличчя, а саме правого ока поліцейського ОСОБА_7 , заподіявши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

21.06.2023 о 22:25 год. ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції та 22.06.2023 о 10:50 год. останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення зазначає, що є достатні підстави вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв"язків, просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов"язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001461 від 21.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 21.06.2023 о 18-50 год., оскільки саме з цього часу перебував під контролем працівників правоохоронного органу.

22.06.2023 о 10:50 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 21.06.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.06.2023.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, запропонований органом досудового слідства запобіжний захід взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на загальні підстави обрання запобіжного заходу, однак в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч. 2 ст. 345 КК України, передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Даних, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину надані на розгляд слідчому судді матеріали, не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`який запобіжний захід, а саме, - домашній арешт за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово в межах строку досудового розслідування, на строк 2 (два) місяці, до 22.08.2023 включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: заборонити підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, в межах строку досудового розслідування на 2 (два) місяці, до 22.08.2023 включно.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвалу направити для виконання органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 22.06.2023 по 22.08.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1