УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5876/23

Номер провадження 1-кс/495/1529/2023

07 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області, раніше не судимого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 року старший слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ, з 21.11.2022 року Указ Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, Указ президента від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, Указ президента від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджений законом України від 02.05.2023 №9259-ІХ на території України введено воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 червня 2023 року приблизно о Оігодині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 , через огорожу проник на присадибну ділянку вищевказаного домоволодіння, де через хвіртку пройшов до подвір`я домоволодіння на якому з відділення двигуна автомобіля марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення викрав акумуляторну батарею марки «Viking» чорного кольору, ємністю 60 Ah вартістю 2521 гривень 40 копійок, після чого шляхом зламу навісного замку з гаражного приміщення проник всередину звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення викрав бензопилу марки «Fenner» жовтого кольору вартістю 1800 гривень, після чого через незачинені вхідні двері до будинку зайшов до приміщення кухні звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення викрав мікрохвильову піч марки «Saturn» об`ємом 20 літрів, потужністю 700 Вт вартістю 1500 гривень, всього на загальну вартість 5821 гривень 40 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_7 .

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 5821 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

03.06.2023 року вказане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.07.2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

10.07.2023 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом тимчасового вилучення майна у ОСОБА_7 , висновком експерта №23-3069, висновком експерта №3393/23 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , міцних соціальних стосунків не має, за місцем реєстрації та місцем мешкання не проживає, на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_4 невідоме, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде незаконно впливати на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, оскільки раніше проживав з ними та вони знайомі між собою, вчинить інше кримінальне правопорушення; з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі у зв`язку з введенням воєнного стану з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-IX, з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, з 25.05.2022 Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, з 23.08.2022 Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ, з 21.11.2022 року Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, Указом президента від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ , Указом Президента від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджений законом України від 02.05.2023 №9259-ІХ, на території України воєнного стану може покинути територію України маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності вказаних ризиків, необхідно врахувати: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, майновий стан відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного; ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань; може вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може ухилитися від суду, окрім цього у зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, з 25.05.2022 Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, з 23.08.2022 Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ, з 21.11.2022 року Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, Указом президента від 06.02.2023 року №58/2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ , Указом Президента від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджений законом України від 02.05.2023 №9259-ІХ, на території України воєнного стану може покинути територію України маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

За твердженням слідчого, при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 : може переховуватись від органів досудового розслідування та суду залишивши межі країни, крім того скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та вже був оголошений в розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування не має постійного місця роботи; за місцем мешкання характеризується негативно; не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання; може вчинити інше кримінальне правопорушення може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, керуючись вимогами підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав обставини викладені в клопотанні слідчого. Зазначив, що має постійне місце проживання, одружений, але дружина на даний час перебуває за кордоном, не офіційно працює, раніше не судимий. Пояснив, що подібне скоїв перший раз у житті не навмисно, у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв, усе майно повернув. Просив обрати йому міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що ризики безпідставні, необґрунтовані та не доведені ніякими доказами, оскільки її підзахисний вину визнає та бажає співпрацювати зі слідством, про підозру та оголошення його у розшук не було відомо. Пояснила, що у її підзахисного є дружина, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, усе майно повернув. Просила відмовити у клопотанні слідчого щодо обрання її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати йому домашній арешт у нічний час доби.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 03.06.2023 року СВ № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.07.2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

10.07.2023 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом тимчасового вилучення майна у ОСОБА_7 , висновком експерта №23-3069, висновком експерта №3393/23 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є низькою, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний намагався вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, наявність соціального зв`язку, а також з огляду на те, що підозрюваний співпрацює зі слідством, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведена обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, а ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні є низькими, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, строком на 56 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, строком на 56 діб, тобто з 07.08.2023 року до 01.10.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 09.08.2023 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1