КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4079/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000101 - прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і щодо злочинів вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і щодо злочинів вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (більш точної адреси не встановлено), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою, такою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчий суддя зазначив, що до матеріалів клопотання не долучено підтвердження про направлення захиснику або вручення копії повідомлення про підозру та повісток про виклик підозрюваного, що не узгоджується з положеннями ст. 135 КПК України, а також не надано достатніх доказів на підтвердження належного виклику підозрюваного та дотримання вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України.

Однак, з такими висновками слідчого судді не можна погодитись, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального законодавства щодо процедури здійснення спеціального досудового розслідування.

Апелянт зазначає, що слідчими СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000101 від 15.08.2022 в межах якого, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри ОСОБА_9 , 29.05.2023 слідчим складено, а прокурором погоджено повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

За висновками органу досудового розслідування ОСОБА_9 з лютого 2014 року приймав активну участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування «Самооборона Криму», скоїв дії, вчинені з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, а також державну зраду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а відповідно до приписів ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

В свою чергу, за приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Водночас, під час досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_9 , як на момент скоєння кримінальних правопорушень, так і на момент звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, постійно перебуває на ТОТ АР Крим, звідки на підконтрольну органам влади України територію не виїжджає, актуальні засоби зв`язку з ним не відомі, а поштовий зв`язок з окупованою територією не здійснюється.

За таких обставин діють вимоги ч. 8 ст. 135 КПК України, згідно яких повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Отже за змістом вказаних норм з моменту опублікування відповідної інформації щодо повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора особа набуває статусу підозрюваного.

У даному кримінальному провадженні відповідна інформація щодо підозри ОСОБА_9 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від 02.06.2023 № 110 (7508), а також 31.05.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_9 здійснено у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, а відтак останній, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, згідно якої підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, 02.06.2023 набув статус підозрюваного.

Висновки суду про необхідність залучення захисника ОСОБА_9 під час складення йому повідомлення про підозру, оскільки має місце вчинення особливо тяжкого злочину, є хибними, оскільки вони суперечать положенням ч. 1 ст. 49 та ч. 1 ст. 52 КПК України, а також правовим висновкам Верховного суду.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Отже до моменту набуття ОСОБА_9 статусу підозрюваного (публікації його викликів в газеті «Урядовий кур`єр» та на вебсайті Офісу Генерального прокурора) правові підстави для залучення йому захисника відсутні.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника (п. 1).

Отже, передумовою для залучення захисника слідчим, прокурором у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є факт незалучення такого підозрюваним самостійно.

Вказана обставина була встановлена органом досудового розслідування після нез`явлення підозрюваного на виклики на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023, здійсненні у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, а також ненадходження будь-яких клопотань від підозрюваного чи його захисників і одразу 09.06.2023 підозрюваному ОСОБА_9 було залучено захисника через відповідний центр безоплатної правої допомоги.

Також апелянт звертає увагу на те, що глава 22 КПК України не містить будь-яких застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні повідомлення особі про підозру (постанова Верховного Суду від 01.08.2022 у справі № 161/7088/20).

Отже висновки слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання через неналежне вручення повідомлення про підозру є хибними.

Безпідставними також є висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, щодо неналежного виклику підозрюваного, оскільки повістки про виклики ОСОБА_9 не направлено захиснику.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, повістки про виклик ОСОБА_9 на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023 здійснено в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, шляхом їх опублікування в газеті «Урядовий кур`єр» та на вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 8 ст. 135 КПК України у випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Між тим, як слідує з матеріалів, захисник підозрюваному ОСОБА_9 був залучений органом досудового розслідування 09.06.2023 шляхом винесення відповідної постанови слідчого на адресу регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, на підставі якої зазначеним регіональним центром доручено адвокату ОСОБА_7 забезпечити надання безоплатної правової допомоги підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 ОСОБА_9 .

Отже, на момент здійснення виклику підозрюваного ОСОБА_9 на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023 у нього був відсутній захисник, а тому висновки слідчого судді щодо невручення відповідних повісток про виклик захиснику підозрюваного є нелогічними, а покликання на порушення органом досудового розслідування вимог ст. 135 КПК України є безпідставними.

Крім того апелянт зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою- агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Зазначені вичерпні вимоги відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування не враховано слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Так, вимогами ч. 5 ст. 139 КПК України визначено, що ухиленням підозрюваного, який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду вважається неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази, що в свою чергу є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Отже, оскільки ОСОБА_9 , який перебуває на ТОТ АР Крим та не прибув на виклики слідчого на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023, тобто більше як два рази, стосовно нього є підстави для здійснення спеціального досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, з доповненнями та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями прокурора та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і щодо злочинів вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 09.06.2023 слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , за погодженням прокурора прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (більш точної адреси не встановлено), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000101 від 15.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації (далі по тексту рф) військовослужбовцями збройних сил рф у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні та воєнізовані формування, метою яких є надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

За вищеописаних умов та викладених обставин на території м. Ялта, ОСОБА_9 , приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, будучи громадянином України, знаючи про початок діяльності не передбачених законами України воєнізованих та збройних формувань, діючи умисно, сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, вступив до лав незаконного збройного формування (далі по тексту - НЗФ) «Самооборона Криму», де брав активну участь. Діяльність вказаного НЗФ жодним чином не врегульована законом. Вказане формування мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових рф було озброєно вогнепальною зброєю.

Так, у кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «Самооборона Криму» ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території міст Ялта, м. Сімферополі, інших міст АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказані формування дислокувалось як в м. Ялта так і в м. Сімферополь, інших містах АР Крим, та мало загальну координацію керівництва.

При цьому, незаконне збройне формування «Самооборона Криму» діяло у тісній співпраці з окупаційною владою російської федерації в Автономній Республіці Крим. Останні діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокаді українських військових частин, захопленні державних підприємств, установ та організацій на території АР Крим, займалися протистоянням правоохоронним органам державної виконавчої влади України, забезпечували охорону проросійських масових заходів, що проводилися на території міста Ялта та м. Сімферополь, з демонстрацією російської символіки.

Знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «Самооборона Криму», громадянин України ОСОБА_9 , діючи умисно, сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, виконуючи вказівки вищестоящих керівників окупаційної влади АР Крим, продовжував надавати допомогу військовим рф, які незаконно діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та активно приймав участь по виконанню завдань щодо охорони мітингів проросійських сил та захоплення адміністративних будівель на території м. Ялта та м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Так, ОСОБА_9 , приблизно з лютого 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, спільно із іншими учасниками «Самооборони Криму», які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, активно сприяв блокуванню державних органів України в АР Крим, патрулювання громадських місць, чергування на блок-постах та перевірки особистих документів громадян, зокрема в м. Ялта, вул. Гоголя та Набережної імені Леніна (центральної прогулянкової вулиці м. Ялта).

Окрім цього, у березні 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у підготовці та проведенні так званого «референдуму» щодо приєднання території АР Крим до складу російської федерації, що виражалося у розгоні проукраїнських мітингів, затриманні їх учасників, а також погроз та застосуванні сили у разі створення перешкод щодо проведення так званого «референдуму».

Дії ОСОБА_9 носили тривалий характер, у вказаний період часу та виразились в активній участі в діяльності НЗФ «Самооборона Криму». При цьому, ОСОБА_9 усвідомлював, що НЗФ «Самооборона Криму», учасником якого він є, діє на території України незаконно та що його учасники застосовують зброю та вчиняють опор представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішення органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до окупації території півострова Крим.

У подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим, ОСОБА_9 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За ратную доблесть», «Доброволец Донбасса», «5 лет Крымской весне 2014 года» та іншими нагородами.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_9 , діючи на виконання злочинного умислу, направленого на надання допомоги представникам спецслужб іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, за вказівкою невстановлених осіб з числа керівництва військового командування зс рф та спеціальних служб рф, ОСОБА_9 будучи так званим «наказним атаманом «Регионального отделения всероссийской организации по развитию казачества «Союз казаков - воинов росии и зарубежья» по республіці Крим» приймав активну участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_9 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України, приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, вступив до лав незаконного збройного формування «Самооборона Криму», де брав активну участь. При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_9 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, ОСОБА_9 , будучи громадянином України, брав активну участь у незаконному збройному формуванні під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дії якого призвели до зниження обороноздатності території АР Крим Збройних Сил України та неможливості протистояти збройній агресії військовим російської федерації, які вчиняли злочинні дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України, внаслідок проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Крім цього, ОСОБА_9 , як учасник незаконного збройного формування брав участь в охороні та забезпеченні проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації.

У подальшому після окупації території Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За ратную доблесть», «Доброволец Донбасса», «5 лет Крымской весне 2014 года» та іншими нагородами.

Крім цього, ОСОБА_9 протягом тривалого часу продовжує здійснювати керівництво на посаді «наказного атамана «Регионального отделения всероссийской организации по развитию казачества «Союз казаков - воинов росии и зарубежья» в Республіці Крим та приймати активну участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_9 , приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, будучи громадянином України, перебуваючи у м. Ялта, АР Крим, з метою вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вступив до лав незаконного збройного формування «Самооборона Криму», де брав активну участь. При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_9 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, ОСОБА_9 , будучи громадянином України брав активну участь у незаконному збройному формуванні під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », дії якого призвели до зниження обороноздатності території АР Крим Збройних Сил України та неможливості протистояти збройній агресії військовим російської федерації, які вчиняли злочинні дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України, внаслідок проведення незаконного референдуму щодо приєднання території півострова Крим до складу російської федерації.

Вказані дії, сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Також встановлено, що ОСОБА_9 , приймаючи активну участь у незаконному збройному формуванні під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », спільно з іншими учасниками вказаного НЗФ, з метою виконання поставлених окупаційною владою завдань, зокрема забезпечення охорони громадського порядку, взяття під охорону об`єктів цивільної інфраструктури, державних підприємств, створення блокпостів у різних населених пунктах на території Автономної Республіки Крим та чергування на них, здійснення контролю за функціонування залізничних вокзалів, аеропортів, державних відомчих установ, серед яких Рада Міністрів АР Крим, Верховна Рада АР Крим, прокуратура АР Крим, а також блокування діючих військових частин Збройних Сил України, публічно закликав місцеве населення до вступу в ряди «ополчения», штатна чисельність якого станом на 27.02.2014 нараховувала близько 6000 осіб, а також до збору коштів на фінансування незаконного збройного формування.

Крім цього, ОСОБА_9 як учасник незаконного збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приймав участь в охороні та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації.

У подальшому, після окупації території Автономної Республіки Крим, ОСОБА_9 представниками окупаційної влади нагороджений медаллю «За ратную доблесть», «Доброволец Донбасса», «5 лет Крымской весне 2014 года» та іншими нагородами.

Крім цього, ОСОБА_9 протягом тривалого часу продовжує здійснювати керівництво на посаді «наказного атамана «Регионального отделения всероссийской организации по развитию казачества «Союз казаков - воинов росии и зарубежья» в Республіці Крим та приймати активну участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.

На даний час підозрюваний ОСОБА_9 на території АР Крим або на території держави-агресора російської федерації, ймовірно проживає за адресою: Автономна Республіка Крим м. Ялта (більш точної адреси не встановлено).

Слідчий зазначив, що в зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_9 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 переховується від органів досудового слідства та суду останнього оголошено в розшук. Крім того, постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук.

За викликом слідчого підозрювана особа не прибула, причини неявки не повідомили, що згідно вимог ч. 5 ст. 139 КПК, вважається ухиленням від явки, яка є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Крім того, за результатами проведених слідчих дій та виконаного оперативним підрозділом доручення встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 переховується на території ТОТ АР Крим.

Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, прокурора, переховується від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у міжнародний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, з метою виконання завдань кримінального судочинства, слідчий посилається на необхідність проведення спеціального досудового розслідування (in absentia) у відповідності до положень глави 24-1 КПК України.

13.06.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погодженого прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що з наданих до суду матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000101 від 15.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

29.05.2023 р. слідчим СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України.

ОСОБА_9 викликався судовою повісткою до слідчого на 07.0.2023 р., 08.06.2023 р., 09.06.2023 р.

Повідомлення про підозру та повістки про виклик на 07.-09.06.2023 р. Були розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 31.05.2023 р., а також опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 02.06.2023 р.

09.06.2023 р. Слідчим СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 винесена постанова про оголошення в розшук ОСОБА_9 , а також про оголошення його в міжнародний розшук.

Відповідно до ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В силу положень ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст.135 КПК України, яка регламентує порядок повідомлення про виклик, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, що передбачає обов`язкову участь захисника у вчиненні всіх процесуальних дій.

Однак, слідчим до матеріалів клопотання не долучено підтвердження про направлення захиснику або вручення копії повідомлення про підозру та повісток про виклик підозрюваного, що не узгоджується з положеннями ст.135 КПК України.

Тобто, в даному випадку слідчому судді не надано достатньо доказів на підтвердження належного виклику підозрюваного та дотримання вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ст.135 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не надано докази, які є достатніми для прийняття рішення про здійснення спеціального досудового розслідування, в зв`язку з чим клопотання не підлягало задоволенню.

З такими висновками слідчого судді не може погодитися колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстави, передбаченої абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на такі обставини;

4) матеріали, що підтверджують прийняття уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та факт обміну;

5) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Якщо підозрюваний самостійно не залучив захисника, слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Із зазначеного вбачається, що вирішуючи питання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного у кримінальному провадженні, слідчий суддя повинен встановити такі обставини:

1) чи передбачає КПК України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах кримінального провадження, в якому подане клопотання;

2) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні;

3) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення;

4) чи переховується підозрюваний від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та якими доказами це підтверджується.

Для здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) повинні бути наявними усі зазначені підстави і відсутність хоча б однієї виключає можливість здійснення кримінального провадження у такому порядку.

Однак вказаних норм кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

Як встановлено під час апеляційного розгляду клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (більш точної адреси не встановлено), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, відповідає вимогам ст. 297-2 КПК України.

У кримінальному провадження № 0000101 від 15.08.2022 в межах якого, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри ОСОБА_9 , 29.05.2023 слідчим складено, а прокурором погоджено повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України. Зазначені кримінальні правопорушення, передбачають спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах кримінального провадження, в якому подане клопотання.

Також як того вимагає процесуальне законодавство, під час досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_9 , як на момент скоєння кримінальних правопорушень, так і на момент звернення з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, постійно перебуває на ТОТ АР Крим, звідки на підконтрольну органам влади України територію не виїжджає, актуальні засоби зв`язку з ним не відомі, а поштовий зв`язок з окупованою територією не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Отже за змістом вказаних норм з моменту опублікування відповідної інформації щодо повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора особа набуває статусу підозрюваного.

У даному кримінальному провадженні відповідна інформація щодо підозри ОСОБА_9 опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від 02.06.2023 № 110 (7508), а також 31.05.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_9 здійснено у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, а відтак останній, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, згідно якої підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, 02.06.2023 набув статус підозрюваного.

Висновки суду про необхідність залучення захисника ОСОБА_9 під час складення йому повідомлення про підозру, оскільки має місце вчинення особливо тяжкого злочину, як вважає апелянт є хибними, з чим також погоджується колегія суддів, оскільки вони суперечать положенням ч. 1 ст. 49 та ч. 1 ст. 52 КПК України, а також правовим висновкам Верховного суду.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Отже до моменту набуття ОСОБА_9 статусу підозрюваного (публікації його викликів в газеті «Урядовий кур`єр» та на вебсайті Офісу Генерального прокурора) правові підстави для залучення йому захисника відсутні.

Водночас за змістом ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника (п. 1).

Отже, передумовою для залучення захисника слідчим, прокурором у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є факт незалучення такого підозрюваним самостійно.

Вказана обставина була встановлена органом досудового розслідування після нез`явлення підозрюваного на виклики на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023, здійсненні у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, а також ненадходження будь-яких клопотань від підозрюваного чи його захисників і одразу 09.06.2023 підозрюваному ОСОБА_9 було залучено захисника через відповідний центр безоплатної правої допомоги.

При цьому глава 22 КПК України не містить будь-яких застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні повідомлення особі про підозру.

Також колегія суддів погоджується з твердженням прокурора, що також є безпідставними висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, щодо неналежного виклику підозрюваного, оскільки повістки про виклики ОСОБА_9 не направлено захиснику.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання, повістки про виклик ОСОБА_9 на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023 здійснено в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, шляхом їх опублікування в газеті «Урядовий кур`єр» та на вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 8 ст. 135 КПК України у випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Між тим, як слідує з матеріалів, захисник підозрюваному ОСОБА_9 був залучений органом досудового розслідування 09.06.2023 шляхом винесення відповідної постанови слідчого на адресу регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, на підставі якої зазначеним регіональним центром доручено адвокату ОСОБА_7 забезпечити надання безоплатної правової допомоги підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 ОСОБА_9 .

Отже, на момент здійснення виклику підозрюваного ОСОБА_9 на 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023 у нього був відсутній захисник, а тому висновки слідчого судді щодо невручення відповідних повісток про виклик захиснику підозрюваного є нелогічними, а посилання на порушення органом досудового розслідування вимог ст. 135 КПК України є безпідставними.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що може слугувати підставою, у разі наявності обставин, передбачених ст. 297-1 КПК України, для надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З урахуванням викладеного, а також, як вбачається з матеріалів клопотання стороною обвинувачення доведено всі підстави, передбачені главою 24-1 КПК України, для проведення спеціального досудового розслідування, а тому колегія суддів вважає, що вказане клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_9 підлягало задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що КПК України передбачено спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні, набуття особою, котру повідомлено про підозру, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність її обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних злочинів, а також те, що підозрювана особа оголошена у розшук, й наявні дійсні підстави вважати, що вона переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає наявними підстави, передбачені ст. 297-1 КПК України для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 42, 52, 111, 278, 135, 309, 297-1 - 297-5, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю управління нагляду за додержанням законів органами поліції та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і щодо злочинів вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 15.08.2022 р. стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (більш точної адреси не встановлено), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4