Справа № 298/1760/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп/4806/661/20 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою, яку подала прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі.

У поданні провідний інспектор Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ставить питання про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. В обгрунтування доводів подання посилається на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на один рік, та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У поданні також вказується на те, що під час перебування на обліку ОСОБА_8 зарекомендував себе з негативної сторони, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим просить подання задовольнити.

В ухвалі суду вказується на те, що, згідно особової справи, ОСОБА_8 дійсно неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим з ним проводились індивідуальні профілактичні бесіди та його письмово попереджено, у разі порушення ним зобов`язань, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Разом з тим, згідно матеріалів особової справи та матеріалів клопотання, ОСОБА_8 протягом іспитового строку встановленого за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області, до кримінальної відповідальності не притягувався, періодично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що, на думку суду, свідчить про певні висновки, які були зроблені засудженим після визнання його винуватим з призначенням покарання з випробуванням. Враховуючи ту обставину, що вчинені засудженим ОСОБА_8 адміністративні правопорушення є незначними, і їх допущення з боку засудженого не свідчить про його наміри порушувати порядок відбування покарання з іспитовим строком, а також беручи до уваги той факт, що засуджений усвідомив свою винуватість у порушенні порядку відбування покарання з іспитовим строком, суд, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст. 7 КПК України, не знайшов підстав для задоволення подання органу пробації й тому відмовив у його задоволенні.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів прокурор посилається на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік, та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також встановлено, що ОСОБА_8 , будучи засудженим та перебуваючи на обліку у відділі з питань пробації станом на 05.12.2019 неодноразово, аж 7 разів, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, таким чином, засудженим під час перебування на обліку в органі пробації систематично, умисно, повторно, вчинялись адміністративні правопорушення. Враховуючи наведене, прокурор вважає, що засуджений ОСОБА_8 систематично умисно вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання провідного інспектора Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 щодо засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування призначеного вироком Перечинського районного суду від 22.02.2019 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , неявка яких, з огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак заяв про відкладення її розгляду не подавала.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав провідний інспектор Великоберезнянського РС філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 , засудженого вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2019 року за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка і постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що законних підстав для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_8 немає.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги факт відсутності переконливих доказів того, що ОСОБА_8 не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від покладених на нього обов`язків, зокрема ухиляється від періодичної явки до органу пробації на реєстрацію.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що згідно матеріалів особової справи та матеріалів клопотання, ОСОБА_8 протягом іспитового строку, встановленого йому вироком Перечинського районного суду Закарпатської області, до кримінальної відповідальності не притягувався, періодично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що, на думку суду, свідчить про його виправлення та перевиховання.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 зробив певні висновки, після визнання його винуватим у вчиненні злочину із призначенням покарання з випробуванням.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до характеристики ОСОБА_8 (а. с. п. 116), він за період проживання у смт Великий Березний у конфліктних ситуаціях не помічений, заяв або скарг на нього до виконкому селищної ради не надходило, до адміністративної відповідальності адмінкомісією не притягувався.

При оцінці доводів апелянта щодо неодноразового притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративні порушення, за які ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема скоєні ним діяння, є незначними і такими, що жодним чином не свідчать про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, оскільки характер таких правопорушень не вказує на їх істотну суспільну небезпечність. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приєднані до подання копії постанов у справах про адміністративні правопорушення належним чином не засвідчені, що матеріали справи не містять відомостей про набрання цими постановами законної сили.

Вказане свідчить про те, що органом пробації не дотримані вимоги щодо допустимості приєднаних до справи доказів.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги принципи верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст. 7 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки із засудженим проведено профілактичні бесіди і він усвідомив свою поведінку, а відтак застосування щодо засудженого адміністративних стягнень за такі правопорушення, які не свідчать про істотну суспільну небезпечність, не може слугувати підставою для скасування іспитового строку.

При цьому, береться до уваги те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків із моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

Із цих підстав, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні доводи самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що дії засудженого ОСОБА_8 , які полягають у неодноразовому притягненні до адміністративної відповідальності свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що як орган пробації, так і сторона обвинувачення не посилаються на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотали про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

При цьому, береться до уваги те, що на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та, відповідно на момент розгляду апеляційної скарги, строк встановленого ОСОБА_8 іспитового строку - 1 рік сплив.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором - апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: