ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/250/20 Номер провадження 11-кп/814/296/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження матеріали кримінального провадження №0001054 від 31.10.2019, за апеляційними скаргами прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_7 (зі змінами) та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 06.07.2021 відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтневе Балаклійського району Харківської області, громадянина України, освіта середня професійно-технічна, проживає по АДРЕСА_1 , працює електрогазозварником ТОВ Індастріалбуд», розлучений, має двох неповнолітніх дітей 2010 і 2015 р.н., на обліку в нарколога, у психіатра та в органі з питань пробації не перебуває, раніше не судимий,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 1 місяць арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

За вироком суду 30.10.2019 близько 11.00 год, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , зупинився біля будинку №198 по вул. Перемога на автодорозі в місті Балаклія Харківської області напрямку до смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області та перебував у нерухомому стані. Після чого почав рух та виконуючи маневр із поворотом вліво, обравши таку швидкість руху та такі прийоми керування транспортним засобом, в результаті яких не впорався з керуванням, пустив зіткнення з мопедом «Honda SH» без д.н.з. під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався вказаною автодорогою в напрямку смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій мопеда «Honda SH» ОСОБА_11 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом міжмищелкового медіального бугра правої великогомілкової кістки, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Захисник ОСОБА_8 просив вирок суду щодо ОСОБА_9 змінити та призначити останньому покарання без реального його відбуття із застосуванням ст.75 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор зі змінами, просить звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України

В подальшому захисник ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , і звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У доданих до клопотання заявах захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_9 просили проводити розгляд клопотання без їх участі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що наслідки закриття провадження на підставі ст.49 КК України йому зрозумілі та він не заперечує проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Захисник ОСОБА_12 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав обвинуваченому ОСОБА_9 зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Так, ЄСПЛ наголошує, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», рішення від 20.09.2011 року у справі «ТОВ «Нафтова компанія ЮКОС» проти Росії», рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відбулося 30.10.2019. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, що учасниками не оспорюється.

На момент розгляду клопотання санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправні роботи на строк до двох років, арешт на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 правопорушення - 30.10.2019 минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення заяви захисника ОСОБА_8 , скасування вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 06.07.2021 щодо ОСОБА_9 , звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_7 (зі змінами) - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 06.07.2021 відносно ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України скасувати у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України щодо ОСОБА_10 закрити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4