Справа № 138/2085/23
Провадження №:1-кс/138/511/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із зазначеним клопотанням звернувся дізнавач СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Просить накласти арешт на вилучені 19.07.2023 в ході огляду місця події на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отач» за адресою: м. Могилів-Подільський Вінницької області, вулиця Соборна, 7, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.07.2022 та довідку військово-лікарської комісії № 424 від 12.07.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Дізнавач СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти його задоволення не заперечував.

Неявка вказаних осіб відповідно до ч.1 ст.172 КК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є забезпечення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що стогується з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій.

Отже, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може бути застосований з метою забезпечення збереження речових доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Як передбачено ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 2, 3 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

19 липня 2023 року до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від Прикордонної служби України про те, що 19.07.2023 близько 16 години 40 хвилин при спробі перетину кордону України в пункті пропуску «Могилів-Подільський - Отач» громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Вінниця пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.07.2022 та довідку військово-лікарської комісії № 424 від 12.07.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яких вбачаються ознаки підробки.

За даним фактом 20 липня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до повідомлення начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_6 про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину) від 19.07.2023 під час проходження прикордонного контролю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався перетнути державний кордон України з використанням довідки військово-лікарської комісії та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, в ході перевірки яких в п/н «ПД» виникли сумніви щодо дійсності даних документів. Після з`ясування обставин встановлено, що документи підроблені, а саме після уточнення СЗПН за місцем їх видачі, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було підтверджено, що даним органом дане тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка ВЛК особі не видавались.

19 липня 2023 року дізнавачем СД Могилів-Подільського РВП в ході огляду пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» що за адресою: м. Могилів-Подільський Вінницької області, вулиця Соборна, 7, було вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.07.2022 та довідку військово-лікарської комісії № 424 від 12.07.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 пояснив, що на початку травня 2023 року, натрапивши в додатку Інстаграм на оголошення про виїзд за кордон, зателефонував на номер, що був вказаний в оголошенні та домовився про виготовлення документів для виїзд за кордон, за що перерахував завдаток в розмірі 500 доларів США. Після чого в Телеграмі надіслав своє фото та необхідні дані. Через декілька днів йому повідомили, що документи готові та, перерахувавши ще 3000 доларів США на електронний гаманець, на який перераховував і завдаток, 16-17 травня 2023 року до нього зателефонував таксист і повідомив, щоб він забрав посилку, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, що він і зробив.

Постановою дізнавача від 20 липня 2023 року вказані документи було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Необхідність накладення арешту на майно дізнавач обґрунтовує тим, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можу бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким, чином вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Також доведено, що тимчасово вилучене майно може бути предметом кримінального правопорушення, зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно є речовими доказами у кримінальному провадженні, доля яких буде вирішуватися в порядку ст.100 КПК України, а тому наявні підстави для задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, що узгоджується з вимогами ст.170 КПК України, оскільки є потреба в збереженні цього речового доказу.

Матеріали провадження свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальну провадженню.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді не надано.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 19.07.2023 в ході огляду місця події на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отач» за адресою: м. Могилів-Подільський Вінницької області, вулиця Соборна, 7, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 12.07.2022 та довідку військово-лікарської комісії № 424 від 12.07.2022, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу, прокурору.

Копію ухвали надіслати фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1