ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9971/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/175/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ Галицька фінансова компанія ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Галицька фінансова компанія на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання прокурора задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження даним майном.

В апеляційній скарзі ТзОВ Галицька фінансова компанія в особі директора ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що прокурор у своєму клопотанні формально зазначив, що підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є відповідність майна критеріями ст. 98 KПK України та накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів. Однак ухвала слідчого судді не містить жодного обґрунтування відповідності нерухомого майна (квартири) критеріями визначеним в ст. 98 КПК України.

Також звертає увагу суду на те, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання прокурора обмежився лише посиланням на те, що в кримінальному провадженні наявна постанова слідчого про визнання зазначеної квартири речовим доказом, при цьому не виконавши вимоги п.2 ч.2 ст.173 КПК України та не врахував можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Також зазначає, що у клопотанні про накладення арешту не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання арештованого нерухомого майна.

Також зазначає, що питання законності набуття прав власності TOB Галицька фінансова компанія («ГФК») на квартиру АДРЕСА_2 , вже було предметом судового розгляду.

Також вказує, що право власності на дану квартиру зареєстровано за TOB «ГФК» на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний помер: 48579427 від 09.09.2019, державним реєстратором ОСОБА_9 , Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області.

Також зазначає, що ОСОБА_10 оскаржувала у Господарському суді Тернопільської області (справа №607/21964/19) та Західному апеляційному господарському суді (справа №607/21964/19) дії державного реєстратора щодо проведення державної реєстрації нерухомого майна, квартири АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером ДРРП 101 за суб`єктом права: Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія», код СДРПОУ 40656091, за наслідком чого встановлена беззаперечна законість відповідної реєстрації та переходу права власності.

Також вважає, що слідчий суддя накладаючи арешт на нерухоме майно (квартиру) мав перевірити чи є дійсний факт відчуження і переконатись, що зазначене майно належить на праві власності TOB «ГФК», а слідчий/прокурор навести відповідні докази на підтвердження останнього.

Також зазначає, що належним та допустимим доказом на підтвердження права власності є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав. Як вбачається із даної довідки від 15.06.2023 року № 335799543 TOB «ГФК» є власником даної квартири з 30.08.2019 року, однак в Державному реєстрі речових прав зазначено, що на квартиру АДРЕСА_2 вже накладено чотири обтяження: номер запису про обтяження: 50516498 від 26.05.2023; номер запису про обтяження: 50311085 від 18.05.2023; номер запису про обтяження: 34658157 від 16.12.2019; номер запису про обтяження: 24441619 від 18.01.2018.

Також вважає, що вказані обтяження накладені в судових справах, які відкриті у зв`язку із зловживанням процесуальними правами ОСОБА_10 , створення штучних обставин виключно з метою накладення арешту на зазначену квартиру.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001249 від 25.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КУпАП.

Вказане провадження внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 про те, що посадові особи ТОВ Галицька фінансова компанія шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , чим завдали їй майнову шкоду в особливо великому розмірі.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а також речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведене підтверджує правильність доводів прокурора і висновків слідчого судді про те, що вказане нерухоме майно має ознаки речового доказу в цьому кримінальному провадженні, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для визнання арештованого майна речовим доказом є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що арешт на квартиру АДРЕСА_2 також накладений у інших судових справах і провадженнях, які здійснюються в порядку господарського, цільного і кримінального судочинства, не є підставою для відмови прокурору у застосуванні заходів забезпечення у цьому кримінальному провадженні, а тому не можуть бути і підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, яке має ознаки речового доказу.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту квартиру на АДРЕСА_2 .

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна в цьому кримінальному провадженні станом на час її постановлення відповідала вимогам закону і за наведеними в апеляційній скарзі доводами скасуванню не підлягає, оскільки вказана ухвала слідчого судді є обґрунтованою і відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Крім того, апеляційний суд враховує, що станом на день апеляційного розгляду накладений оскарженою ухвалою слідчого судді арешт на квартиру АДРЕСА_2 в цьому кримінальному провадженні уже припинив свою дію.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 29 червня 2023 року постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області закрито у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КУпАП.

Відповідно, до ч.4 ст.132 КПК України ухвала слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 170-173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Галицька фінансова компанія залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2023 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді