Справа № 404/5179/23
Номер провадження 1-кп/404/294/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження № 0000014 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кишинева, Республіка Молдова, громадянина України, з професійною освітою, одруженого, командира кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

09.01.2023 року ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.2, п.п.1, 3 ст.11, ст.ст. 16-17, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце дислокації підрозділу - військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , ухилявся від проходження військової служби до 16.03.2023 року, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив та погодився із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому обвинуваченні, оскільки як військовослужбовець 09.01.2023 року в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину та, у подальшому, протягом тривалого проміжку часу, зазначеного в обвинуваченні, не з`явився для проходження служби у військову частину, розкаявся і висловив жаль з приводу вчиненого, обіцяв виправитися, просив суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні, дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його показань, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення і його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, одружений, є військовослужбовцем, на обліках в закладах з надання наркологічної або психіатричної допомоги не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, зважаючи на його вік, який у 59 років є військовослужбовцем та бажає проходити військову службу, його ставлення до вчиненого, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зважаючи на те, що сторона обвинувачення наполягала на можливості застосування положень ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України у редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення до набрання чинності Закону України №2839-IX від 13.12.2022 року із врахуванням положень ст.4, ч.2 ст.5 КК України, призначити ОСОБА_3 більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч.5 ст.407 КК України, не пов`язаний з позбавленням волі, у виді арешту. Відповідно до ч.2 ст.60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.2 ст.60 КК України арешт відбувати на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1