Справа № 405/5765/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Кропивницький заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 11.08.2023,

встановив:

через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_3 , у якій остання просила відвести слідчу суддю Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 11.08.2023.

В обґрунтування заяви вказала, що чоловік слідчої судді ОСОБА_6 є одним з керівників територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури, а заява про кримінальне правопорушення підвідомче саме вказаному управлінню.

Учасники судового розгляду до суду не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Слідча суддя ОСОБА_7 надала суду заяву, в якій просила провести розгляд заяви за її відсутності.

З огляду на вказане та за відсутності, передбачених Параграфом 6 КПК України, заборон щодо розгляду заяви про відвід за відсутності учасників судового розгляду, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду заяви про відвід за їх неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід та матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, упередженість - це зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Така зацікавленість має носити особистий характер, тобто створювати конфлікт публічних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, і вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність слідчого судді при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Встановлено, що в провадженні слідчої судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 11.08.2023 (справа №405/5765/23, провадження №1-кс/405/2746/23).

Встановлено, що 23.06.2023 чоловіка слідчої судді ОСОБА_8 - ОСОБА_9 призначено на посаду начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури.

З метою отримання роз`яснень з питання наявності або відсутності реального або потенційного конфлікту інтересів у даній справі, слідча суддя ОСОБА_8 звернулася до Ради суддів України з листом від 02.08.2023 №9рс-385/23-вих.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

При цьому, прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури є керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Тобто, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської області за своєю посадою не є прокурором вищого рівня для прокурора обласної прокуратури, який входить до складу такого відділу.

Отже, аналіз наведених норм вказує на те, що під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону. У зв`язку з чим відзначається відсутність процесуальної залежності між перебуванням ОСОБА_9 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Кіровоградської області та розглядом слідчою суддею ОСОБА_8 скарги ОСОБА_3 , що в свою чергу свідчить про відсутність реального або потенційного конфлікту інтересів в даному випадку.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав для відводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у її неупередженості, а тому, в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 376 КПК України, беручи до уваги лист Ради суддів України від 02.08.2023 року № 9рс-385/23-вих.

постановив:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення від 11.08.2023, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10