ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2757/23 Справа № 211/2729/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2023 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

строком на 60 днів до 07.09.2023 року включно -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.09.2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що прокурор не обґрунтував наявність ризиків у клопотанні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу. Зазначає, що у ОСОБА_8 є постійне місце проживання, наявні міцні соціальні зв`язки, а сааме: батько, бабуся пенсионер. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на більш м`який.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що не буде переховуватись від суду, оскільки має постійне місце проживання, проживає з дівчиною, у якої троє дітей, наявні міцні соціальні зв`язки з бабусею та дідусем. Вказує, що всі його речі знаходяться під арештом, на свідків впливати він не збирається, має намір піти до лав Збройних Сил України. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на більш м`який.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор просила апеляційні скарги залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, що вимагає забезпечення покарання осіб, що вчинили злочин.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 10.07.2023 року під час судового розгляду кримінального провадження клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції прийняв до уваги, що останній обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходу, тому останній може переховуватись від суду, вчинити новий злочин та впливати на свідків в даному кримінальному провадженні. При цьому, суд врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років.

За таких обставин, обвинувачений безумовно може використати звільнення з-під варти, як шанс втекти від слідства та суду, щоб в такий спосіб уникнути кримінальної відповідальності, або впливати на свідків та потерпілих.

Висновок суду першої інстанції щодо законності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який, посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях Кудла проти Польщі та МакКей проти Сполученого Королівства констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування завершення судового розгляду справи, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, що вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Доводи апеляційних скарг щодо наявності у обвинуваченого дівчини з трьома дітьми та бабусі з дідусем, яким необхідна його допомога, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не стали підставою, яка зупинила обвинуваченого від ймовірних протиправних дій, в яких він обвинувачується, а тому не буде стримуючим засобом і надалі.

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він має бажання захищати Батьківщину у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, які були предметом розгляду при вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , колегія суддів відмічає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на яке норми ст. 616 КПК України не розповсюджуються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.09.2023 року включно залишити без змін.

Судді: