Справа № 646/623/23
№ провадження 1-кп/646/101/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 м.Харків

рокуЧервонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 за №0000107, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Високий Харківського району Харківської області, громадянки України, офіційно не працюючої, яка раніше не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

15 лютого 2023 року на розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000107 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України.

Ухвалою суду від 16.02.2023 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 за №0000107 відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, відповідно до пункту 10 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з тим, що закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, обґрунтування викладені в письмовому клопотанні. Також заявив, що не підтримує подане 19.04.2023 клопотання про залишення без розгляду та повернення клопотання про закриття кримінального провадження та просив його залишити без розгляду.

Обвинувачена підтримала заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, оскільки строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, після повідомлення ОСОБА_3 про підозру не закінчився.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000107 від 26.01.2023, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та письмові заперечення прокурора проти клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;

4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені статтею 219 КПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні закрити провадження, зокрема у випадку встановлення підстав, передбачених пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

За своєю правовою природою закриття кримінального провадження як процесуальне рішення уповноважених державних органів є формою закінчення кримінального провадження, яка виключає правомочність правоохоронного органу щодо розслідування обставин, за яким ухвалено рішення про закриття. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо особи повністю закінчується, подальший рух провадження виключається. За таких обставин необхідним є ретельне дослідження та встановлення беззаперечних фактів, які дають підстави для закриття кримінального провадження.

Пунктом 5 частиною 1 статті 3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (частини 2, 3 статті 290 КПК).

Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Згідно положень частини 5 статті 219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як убачається із вказаної норми, день прийняття відповідної постанови та день повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються в строк досудового розслідування.

Направлення цього повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які у сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (стаття 2 КПК).

Разом з тим, проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Таке повідомлення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази - недопустимими.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291,293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1статті 284 КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 09.12.2020 до ЄРДР за №0001545, внесено відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 статті 303 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності.

31.01.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 303 КК України.

Вказане повідомлення про підозру не було вручено підозрюваній особисто, а було направлено на адресу її проживання. Підтвердження вручення повідомлення про підозру, а також викликів до органу досудового розслідування не надано.

Відповідно до рапорту слідчого від 31.01.2022, що долучений до заперечення прокурора проти задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження, 31.01.2023 за адресою місця проживання підозрюваної ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , остання була відсутня, її син відмовився отримувати повідомлення про підозру.

31.01.2022 підозрюваних ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні від 09.12.2020 до ЄРДР за №0001545, оголошено у державний розшук.

12.03.2022 слідчим СУ ГУНП в Харківській області стороні захисту складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0001545 разом з речовими доказами.

Вказане повідомлення підозрюваній ОСОБА_3 було направлено засобами поштового зв`язку, підтверджень отримання останньою або її захисником вказаного повідомлення не надано.

Крім того, стороною обвинувачення не надання будь-яких обґрунтувань направлення вказаного повідомлення поштовим зв`язком підозрюваній особі, яка з 31.01.2022 перебуває у розшуку, та за місцем мешкання відсутня.

При цьому, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення, що додані до заперечення проти клопотання захисника, кримінальне провадження щодо підозрюваних ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зупинялось.

19.01.2023 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 було відновлено досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001545.

20.01.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001545 від 09.12.2020 за ч. 3 ст. 303 КК України.

Вказане повідомлення підозрюваній ОСОБА_3 було направлено засобами поштового зв`язку, підтверджень отримання останньою або її захисником вказаного повідомлення не надано.

26.01.2023 у зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_3 від органів досудового розслідування стосовно останньої виділено в окреме провадження за №0000107.

26.01.2023 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_3 оголошено в розшук.

26.01.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваної.

07.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 відновлено у зв`язку з тим, що підозрювана самостійно з`явилася до органу досудового розслідування.

07.02.2023 підозрювану ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 303 КК України по кримінальному провадженню №0000107.

10.02.2023 підозрювана ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 підтвердили факт надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000107 та у повному обсязі ознайомленнями з ними.

Відповідно до вищевикладеного, строк досудового розслідування для підозрюваної ОСОБА_3 зупинено не було, оскільки останньою не отримано повідомлення про завершення досудового розслідування.

Досудове розслідування відновлено постановою прокурора 19.01.2023, вже після того, як воно було завершено для підозрюваної ОСОБА_3 , оскільки згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001545 продовжено до 06.04.2022.

У цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення 12.03.2022 повідомила стороні захисту про завершення досудового розслідування та можливість отримати доступ до матеріалів досудового розслідування.

З наведеного слідує, що сторона обвинувачення повідомила сторону захисту про завершення досудового розслідування та можливість отримати доступ до матеріалів розслідування у межах строку досудового розслідування, з урахуванням строків визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.01.2022.

Разом з тим, в межах кримінального провадження №0001545 сторона захисту фактично не ознайомлювалася з матеріалами вказаного провадження.

Сторона захисту почала ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, вже у межах кримінального провадження №0000107, що було виділено з кримінального провадження №0001545 (постанова від 26.01.2023) лише 10.02.2023, про що свідчить дані протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Суд зазначає, що з урахуванням положень частини 5 статті 219 КПК, день безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику повідомлення про завершення досудового розслідуваннята надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування. У строк досудового розслідування не включається період часу, починаючи з наступного дня після безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб зматеріалами досудового розслідування.

Той факт, що день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати, не свідчить про те, що строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування необхідно обраховувати з моменту фактичного надання доступу до таких матеріалів. Проміжок часу між цими днями не повинен включатися у строк досудового розслідування.

Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в даному випадку строки досудового розслідування сплили 07.04.2023, а ознайомлення із матеріалами досудового розслідування 10.02.2023, складення і затвердження обвинувального акту 10.02.2023, та направлення обвинувального акту до суду 15.02.2023 відбулось поза межами досудового розслідування.

Доводи прокурора про наявність повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування не спростовують вказаного висновку.

Так, у постанові від 25.11.2021 у справі №146/140/20, Верховний Суд зазначає, що лише саме собою внесення прокурором до ЄРДР відомостей та складення (оформлення) письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість знайомитися з матеріалами досудового розслідування. Саме тому виконання цих дій, про які зазначають прокурор та представник потерпілого, не є початком строку ознайомлення із матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 290 КПК не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатись раніше ніж підозрюваному захиснику стане про це відомо про надання доступу до матеріалів.

У постанові від 24.10.2022 по справі № 216/4805/20, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила наступний правовий висновок відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Отже, факт направлення або безпосереднього вручення підозрюваному та його захиснику повідомлення про завершення досудового розслідування надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами досудового розслідування має бути належним чином підтвердженим.

У той же час, матеріали справи не містять підтверджень про направлення або безпосереднє вручення повідомлення обвинуваченому та його захиснику (в межах досудового розслідування до 07.04.2022) про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів із зазначенням дати коли необхідно з`явитись до слідчого.

Також відсутні будь-які дані, які б свідчили, що обвинуваченого та захисника повідомляли будь-яким іншим шляхом окрім безпосереднього направлення такого повідомлення, електронною поштою або смс-повідомленням або ж телефонним викликом.

Невиконання доручення прокурора не є технічною помилкою, оскільки як зазначалось вище, матеріали досудового розслідування, як і матеріали кримінального провадження не містять даних щодо належного повідомлення обвинуваченого та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів.

Відповідно до висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2023 у справі №635/7519/20, відповідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження або з фактичним направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 лютого 2021 року (справа № 344/6630/17).

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст.291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст.219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито, ст. 415 КПК, яка визначає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, ст. 417 КПК, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених ст. 284 КПК, ст. 440 КПК, яка надає такі ж повноваження суду касаційної інстанції, у разі встановлення обставини, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, суд апеляційної чи касаційної інстанцій зобов`язаний скасувати судові рішення нижчих інстанцій і закрити кримінальне провадження.

Оскільки встановлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України.

Керуючись ст. ст. 219,284,290,369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження за №0000107 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 27.06.2023.

Суддя ОСОБА_1