1Справа № 335/1423/23 1-і/335/7/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно щодо ОСОБА_4 .

Згідно клопотання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001680 від 29.12.2022 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 28.12.2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , телевізор «Samsyng» модель UE42F5020АК, магнітофон «Раnаsоnіс» модель ХВF на загальну суму 2300 гривень, чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками УПО в Запорізькій області та в подальшому переданий працівникам відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), під час якої особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинена в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який продовжувався до 24.02.2023 року.

17.02.2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлений до суду.

23.02.2023 року в підготовчому судовому засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою строком на шістдесят днів з 23.02.2023 року до 23.04.2023 року включно, з правом виходу під заставу.

18.04.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на стадії судового розгляду.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, вказане клопотання, згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 року, передано в провадження судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, наведених в ньому.

Захисник заперечив проти клопотання, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на будь-який більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого, обвинуваченого під вартою.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати заявлені органом досудового розслідування ризики, що визначені у ст. 177 КПК України, зокрема:

- ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків;

- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні су вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики продовжують мати настільки високий ступінь, що можуть бути підставою для продовження виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.

ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, але спосіб його життя, майнове та соціальне становище вказують на існування факторів, що можуть полегшити йому ухилитись від судового розслідування та суду у разі невжиття запобіжного заходу. Так, ОСОБА_4 не має у власності або у належним чином оформленому користуванні жодного житла, проживає у випадкових знайомих та в будь-який час може змінювати місце проживання без попередження органу досудового розслідування, сімейних або інших соціальних звязків не має, жодної особи на утриманні не має, існує за рахунок випадкових неофіційних заробітків.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, то стороною обвинувачення обґрунтовується існування цього ризику лише щодо потерпілої, суддя оцінює його наявність лише в частині впливу на зазначену особу.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілу, суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілу та дослідження їх судом.

Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту потерпілої та протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілої, обвинувачений знатиме як його персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає доведеним наявність вказаного ризику.

Водночас, з огляду на відсутність у обвинуваченого судимостей, а також будь-яких відомостей про його схильність до систематичної протиправної поведінки, суддя вважає недоведеним посиланням сторони обвинувачення на існування ризики вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Су погоджується з викладеними у клопотанні доводами щодо неможливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Так, про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого обвинуваченим в умовах воєнного стану кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило. Також слід зазначити, що обвинувачений не має постійного джерела доходу та заробляє на життя злочинним шляхом, тому кошти отримані таким чином не можуть бути внесені в якості застави.

Про неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить відсутність й нього власного житла та проживання без відповідних документів у випадкових знайомих, через що забезпечити ефективний контроль за дотриманням умов домашнього арешту є неможливим.

Доводи обвинуваченого та його захисника суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-177, 182, 183, 194,197, 331, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 21 квітня 2023 року по 19 червня 2023 року включно, на умовах визначених ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2023 року, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21.04.2023 року.

Повний текст ухвали виготовлений 21.04.2023 року.

Суддя ОСОБА_1