єдиний унікальний номер справи 546/452/23
номер провадження 1-кп/546/78/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000102, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. с. Штанівка Білопільського району Сумської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, утриманців не маючого, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда 3 групи, не депутата, раніше судимого вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22.08.2014 за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі (ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.02.2016 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, а саме період з 23.11.2013 по 04.11.2014 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі), звільненого 12.12.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

08 березня 2023 року, близько 20:30 год, ОСОБА_5 разом із потерпілою ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи за місцем проживання їхньої спільної знайомої ОСОБА_7 в приміщенні кухні житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті побутових непорозумінь вступили в словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел на спричинення ОСОБА_4 , з якою він перебував у близьких відносинах, тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 20:30 год наніс ОСОБА_4 кулаком правої руки один удар в ділянку носа.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 61 від 15.03.2023 ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа без зміщення фрагментів та параорбітальних гематом обох очей, які утворилися від не менш як однократної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, вектор дії якого був направлений переважно спереду-назад, тобто не характерні для утворення при паданні на площину, які кваліфікуються за ступенем тяжкості як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та могли утворитися 08.03.2023.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, ОСОБА_5 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпіла, обвинувачений та захисник.

Під час підготовчого судового засідання стороною захисту надано суду угоду про примирення, з якої вбачається, що 17 травня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), укладена угода про примирення.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Сторони узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_5 , добровільно уклала угоду про примирення з обвинуваченим, угода була укладена за її ініціативою. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, наразі вони примирилися та продовжують проживати разом у фактичних шлюбних стосунках. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Підтвердила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй цілком зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, підтверджує обставини його вчинення в обсязі, визначеному обвинувальним актом та угодою. Зазначив, що дане кримінальне правопорушення вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає у фактичних шлюбних стосунках. З потерпілою примирився, продовжують проживати спільно без укладення шлюбу. Вказав, що угода була укладена добровільно за ініціативою потерпілої. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Пояснив, що має доходи у вигляді пенсії по інвалідності. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі, перешкоди щодо виконання умов угоди відсутні.

Захисник підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення, зазначив, що угода укладена за ініціативою потерпілої та відповідає вимогам КПК України.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення. Зазначила, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні. Зазначила, що процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши потерпілу, обвинуваченого, захисника, а також думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим досягнута під час судового провадження, підписана 17.05.2023 та надана суду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 474 КПК України вбачається, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за ініціативою потерпілої у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до кримінального проступку та яке пов`язане з домашнім насильством.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав обставини скоєного кримінального правопорушення. При цьому, як обвинувачений, так і потерпіла, погоджуються на призначення покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки не завдано. Під час досудового розслідування та в суді потерпілою цивільний позов не заявлено, жодних претензій матеріального характеру щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди до обвинуваченого не має, а обвинувачений ОСОБА_5 не несе перед потерпілою зобов`язань щодо будь-якого іншого відшкодування шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угоди. Наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України також роз`яснені потерпілій.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше судимий, розлучений, перебуває у фактичних шлюбних стосунках з потерпілою, не має утриманців, не працює, являється інвалідом 3 групи, має доходи у вигляді пенсії по інвалідності, до лікарів нарколога та психіатра за медичної допомогою не звертався, , матеріальні збитки потерпілій не завдані.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру призначеного покарання, яке встановлене Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 17 травня 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1