ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/190/23
Провадження № 1-кп/941/69/23

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Петрове кримінальне провадження№ 0001720 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

зі сторони обвинувачення - потерпілого ОСОБА_5

зі сторони захисту - захисника ОСОБА_6

зі сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 деякий час проживала у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить її знайомому ОСОБА_5 , де допомагала останньому по домогосподарству.

У зв`язку із проживанням у будинку ОСОБА_5 маючи вільний доступ до банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та мобільного телефону, які належать ОСОБА_5 , але не маючи коду доступу до банківської картки, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_5 шахрайським способом з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою покращення свого матеріального становища.

В один із днів вересня 2022 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 за допомогою мобільного терміналу підключеного до всесвітньої мережі Інтернет, а саме: власного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi та мобільного телефону ОСОБА_5 марки Nokia, на який приходила необхідна інформація, створила в мобільному додатку «Приват24», свого мобільного телефону, обліковий запис від імені ОСОБА_5 до якого прив`язала номер банківської картки останнього, отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатись коштами ОСОБА_5 , які були на рахунку.

В подальшому, 28.11.2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи власний мобільний телефон, на якому знаходився мобільний додаток «Приват24», до якого ОСОБА_3 прив`язала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк»

№ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , остання здійснила перерахування грошових коштів декількома платежами на загальну суму 6058,29 гривень, на власну картку

№ НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк».

Заволодівши вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 6058,29 гривень.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Петрове Олександрійського району Кіровоградської область, Україна, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність направлену на заволодіння коштами ОСОБА_5 шахрайським способом з використанням електронно-обчислювальної техніки ОСОБА_3 маючи вільний доступ до банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 через мобільний додаток «Приват24», який вона за допомогою мобільного терміналу підключеного до всесвітньої мережі Інтернет, а саме: власного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi та мобільного телефону ОСОБА_5 марки Nokia, на який приходила необхідна інформація, створила в мобільному додатку «Приват24», свого мобільного телефону, обліковий запис від імені ОСОБА_5 до якого прив`язала номер банківської картки останнього, отримавши таким чином можливість вільно розпоряджатись коштами ОСОБА_5 , які були на рахунку.

В подальшому, 29.11.2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи власний мобільний телефон, на якому знаходився мобільний додаток «Приват24» до якого ОСОБА_3 прив`язала банківську картку АТ КБ «ПриватБанк»

№ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , остання здійснила перерахування грошових коштів декількома платежами на загальну суму 1495 гривень, на власну картку № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк».

Заволодівши вказаними коштами ОСОБА_3 розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 1495 гривень.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Петрове Олександрійського району Кіровоградської область, Україна, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Допитана в судовому засіданні як обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно восени 2022 року підключила банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», видану ОСОБА_5 , до мобільного додатку «Приват24» на своєму телефоні, і без дозволу останнього перерахувала з його картки на свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» кошти загальною сумою 7553 грн. 29 коп., які витратила на власні потреби, у чому щиро розкаюється, а також добровільно відшкодувала завдані збитки.

Крім повного визнання вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілого та дослідженими матеріалами справи.

Так, допитаний в судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що восени минулого року пішов до віділення АТ КБ «ПриватБанк» з метою зняти отриману пенсію, але зясувалося, що на рахунку кошти відсутні, окільки вони були переведені на картку

ОСОБА_3 , яка деякий час проживала у його будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де допомагала по домогосподарству, а також вони разом купували продукти харчування. Дозволу переводити кошти з його банківської картку на картку ОСОБА_3 він останній не надавав, як і не повідомляв пароль від банківської картки. На даний час ОСОБА_3 повернула йому незаконно забрані кошти, а тому потерпілий до неї ніяких претензій не має та відмовляється від заявленого цивільного позову.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження № 0001720, відомості про дане кримінальне провадження внесені до ЄРДР 01.12.2022 року. Датою надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела є 01.12.2022 року, фабула: в період часу з 28.11.2022 року по 29.11.2022 року, тобто коли діяв воєнний стан, невстановлена особа, невстановленим шляхом, здійснила зняття з грошових коштів з банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 у розмірі 7000 грн., чим спричинила майнової шкоди ОСОБА_5 у розмірі 7000 грн.Правова кваліфікація: ч.4 ст.185 КК України.

Згідно виписки по картці № НОМЕР_1 , яка відкрита на імя ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк», за період з 01.11.2022-30.11.2022 року, вбачається, що 28.11.2022 року з даної картки були здійснені неодноразові перекази на карту ПриватБанк через додаток Приват24 на загальну суму 6058,29 грн. Одержувач: ОСОБА_3 . 29.11.2022 року з даної картки був здійснений переказ на карту ПриватБанк через додаток Приват24 на суму 1495 грн. Одержувач: ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу огляду предмета від 01.12.2022 року було оглянуто банківську карту, червоно-чорного кольору, № НОМЕР_1 , дійсна до 01/25, CRV - код 715. Складено фототаблицю до протоколу.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.01.2023 року, АТ КБ «ПриватБанк» було надано на СD-диску інформацію, про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 , відомості про підключення банківського рахунку, документи про рух коштів по банківському рахунку.

Відповідно до довідки № 2240 від 02.12.2022 року, виданої КНП «Петрівська Центральна лікарня», ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно довідки-характеристики відносно ОСОБА_3 , вона є матір`ю трьох дітей, відносно яких позбавлена батьківських прав, розлучена, не працює.

Оцінюючі перераховані вище безпосередньо досліджені судом докази на предмет їх належності, достовірності та допустимості, суд виходить з наступних положень чинного законодавства, а також міжнародних норм.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдиною версією, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченої

ОСОБА_3 за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вірна.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, та дані досудової доповіді, яка має постійне місце проживання, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, що виражається у визнанні винуватості в обсязі пред`явленого обвинувачення, відвертому визнанні своєї провини та відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та що їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7553 грн. 29 коп., яка була завдана обвинуваченою ОСОБА_3 внаслідокнезаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Однак під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про відмову від поданого ним цивільного позову, пояснивши що обвинуваченою відшкодовані збитки у повному обсязі, а тому суд вважає, що провадження в частині цивільного позову слід закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.374 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з 1 (одно) річним іспитовим строком, поклавши на неї згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження в частині цивільного позову слід закрити у зв`язку з відмовою ОСОБА_5 від позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7553 грн. 29 коп.

Речові докази:

СD-диск, на якому мається інформація, про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_1 , відомості про підключення банківського рахунку № НОМЕР_1 , документи про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 (постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 31 січня 2023 року), який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

банківську карту, червоно-чорного кольору, на якій мається напис «ПриватБанк»,

№ НОМЕР_1 , дійсна до 01/25, СRV-код 715 (постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01 грудня 2022 року та зберігальна розписка потерпілого ОСОБА_5 ) залишити ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1