Дата документу 11.05.2023
Справа № 334/3636/23
Провадження № 1-кс/334/1297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000952 від 08.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (направлено засобами поштового зв`язку 09.05.2023 року) про арешт майна, в якому слідчий просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме планшет марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 07.05.2023 року невстановлена особа, в період дії воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку планшету марки «Lеnovo» в корпусі чорного кольору, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 , чим завдала матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень. 08.05.2023 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що проживає зі своїм сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Так, потерпіла пояснила, що у її власності є планшет «Lеnovo» в корпусі чорного кольору, який вона придбала для сина в 2020 році за 4000 гривень, з метою його навчання та спілкування з близькими родичами. 07.05.2023 року, приблизно о 15:00 вона разом зі своїм сином пішли до кінотеатру, вищевказаний планшет залишився на території будинку, а саме в дитячий кімнаті на стільці. Приблизно о 19:00 потерпіла разом зі своїм сином повернулися додому та побачили відсутність зазначеного вище планшету. На запитання до чоловіка щодо відсутності її майна він відповів, що запросив додому своїх знайомих на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прізвищ яких не пам`ятає, з метою вживання алкогольних напої. В ході проведення досудового розслідування було опитано чоловіка на ім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що 07.05.2023 року, його знайомий на ім`я ОСОБА_9 запросив до себе з метою вживання алкогольних напоїв, скориставшись безпорадним станом свідка, він вирішив викрасти планшет марки «Lеnovo» в корпусі чорного кольору, після чого покинув територію домоволодіння. 08.05.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 добровільного видав співробітникам планшет марки «Lеnovo» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 . 08.05.2023 року оперуповноваженим ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 складено протокол пред`явлення впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , який на фотознімку № 1 впізнав особу на ім`я ОСОБА_8 , з яким він вживав алкогольні напої 07.05.2023 року.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що планшет марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор.

Відповідно до ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями, передбаченими КПК України при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна власника майна.

Слідчий був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду порушеного ним процесуального питання, для участі в судовому засіданні не прибув. Разом із клопотанням надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду, для участі в судовому засіданні не прибув з невідомої суду причини.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає ч.4 ст.107 КПК України.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до принципу диспозитивності, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000952 відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Постановою слідчого від 09.05.2023 року планшет марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000952 (а.с.23).

У випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Слідчий суддя враховує, що слідчим в клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно 08.05.2023 року, яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а тому доходить висновку, що клопотання необхідно задовольнити, враховуючи можливість використання таких речових доказів як доказу у кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 7, 16 КПК України - загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ у висновках Європейського суду (для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування).

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000952 від 08.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на планшет марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору imei1: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

Суддя: ОСОБА_1