УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000256 від 25.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 25.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, начальник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області ОСОБА_5 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, підозрюється у тому, що він протягом квітня серпня 2023 року, діючи всупереч взятих на себе службових обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності, яка полягала у систематичному вимаганні неправомірної вигоди від раніше йому знайомого заступника виконавчого директора по рибному господарству Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» за безперешкодне здійснення діяльності вказаним аграрно-рибогосподарським кооперативом, зокрема, шляхом не складання фіктивних протоколів щодо порушення виконання режиму вилову риби та використання озера Катлабух, розташованого на території Ізмаїльського району Одеської області.

Відтак, реалізовуючи свій злочинний умисел, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше квітня 2023 року, ОСОБА_5 довів до підлеглих працівників очолюваного ним Управління - інспекторів Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогу щодо необхідності отримання від заступника виконавчого директора по рибному господарству Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» щомісячної оплати грошових коштів за безперешкодне здійснення діяльності вказаним кооперативом на озері Катлабух.

У продовження реалізації свого злочинного умислу, у квітні 2023 року ОСОБА_5 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 виказав останньому вимогу щодо необхідності щомісячного надання через його підлеглих працівників неправомірної вигоди у сумі 240 000 гривень за безперешкодне здійснення діяльності очолюваним ним аграрно-рибогосподарським кооперативом.

В подальшому, наприкінці квітня 2023 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 , діючи в супереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно та з корисливих мотивів, отримав від

ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди за неповний місяць квітень 2023 року безперешкодного здійснення діяльності Аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива» у сумі 60 000 гривень та 1500 доларів США, які останній передав ОСОБА_6 у приміщенні свого кабінету № 417 за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на швидке незаконне збагачення, шляхом вимагання і отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 через працівників Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Одеській області, виказав вимогу щодо отримання неправомірної вигоди за безперешкодну діяльність Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» на озері Катлабух у сумі 240 000 гривень.

У подальшому, 09.08.2023 року біля 13.42 год. ОСОБА_5 за власної ініціативи зустрівсяі з ОСОБА_8 в с. Маяки Одеського району Одеської області біля супермаркету «Таврія-В», розташованого по вул. Богачова, 94. Під час зустрічі ОСОБА_5 підтвердив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому через підлеглих працівників неправомірної вигоди у сумі 240 000 гривень за безперешкодне здійснення діяльності Аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива».

З метою доведення злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , 16.08.2023 року ОСОБА_5 наказав своєму підлеглому працівнику провідному державному інспектору Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_9 прибути за адресою: АДРЕСА_2 та отримати від ОСОБА_8 документи, не повідомляючи підлеглого про свої дійсні наміри щодо отримання таким чином неправомірної вигоди.

Того ж дня, біля 17.00 год., ОСОБА_9 діючи за вказівкою ОСОБА_5 , будучи не обізнаним про дійсні наміри останнього, прибув за раніше обумовленою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , де отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 6400 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_5 , який задля приховування своєї незаконної діяльності і отримав вказану суму неправомірної вигоди через необізнаного про його незаконні дії підлеглого працівника.

Крім того, 17.08.2023 року в період часу з 17 години 59 хвилин по 19 годину 43 хвилини, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , який перебуває у тісних зв`язках із ОСОБА_5 та у якого можуть зберігатися речі та документи останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Sumsung», в корпусі чорного кольору з номером телефону (сім-карта) НОМЕР_1 ;

- автомобільний ключ від автомобіля марки «BMW», чорного кольору з н.з.т.з. НОМЕР_2 або РН, 2015 року випуску;

- ноутбук марки «НР», в корпусі сірого кольору та зарядний пристрій до нього.

Зазначене майно оглянуто та постановою слідчого визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги поданого клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином. Про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000256 від 25.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання.

17.08.2023 року в період часу з 17 години 59 хвилин по 19 годину 43 хвилини, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , який за оперативною інформацією імовірно перебуває у тісних зв`язках із ОСОБА_5 та у якого можуть зберігатися речі та документи останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Sumsung», в корпусі чорного кольору з номером телефону (сім-карта) НОМЕР_1 ;

- автомобільний ключ від автомобіля марки «BMW», чорного кольору з н.з.т.з. НОМЕР_2 або РН, 2015 року випуску;

- ноутбук марки «НР», в корпусі сірого кольору та зарядний пристрій до нього.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2023 року було надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло у собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000256 від 25.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 17.08.2023 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Sumsung», в корпусі чорного кольору з номером телефону (сім-карта) НОМЕР_1 ;

- автомобільний ключ від автомобіля марки «BMW», чорного кольору з н.з.т.з. НОМЕР_2 або РН, 2015 року випуску;

- ноутбук марки «НР», в корпусі сірого кольору та зарядний пристрій до нього.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1