У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7067/22

№ 1-кп/183/797/23

20 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000250 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000250 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що правопорушення дійсно тяжкі, однак, сама лише тяжкість не може бути підставою для продовження строків тримання під вартою. Щодо облікового запису, то він вже досліджений в судовому засіданні, а відтак ризик того, що обвинувачений може його знищити, необґрунтований. Щодо впливу на свідків, то їх адреси його підзахисному не відомі, а тому ризик також не доведений. Крім того, його підзахисний майже рік перебуває під вартою. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який, у разі продовження строків тримання під вартою, просив визначити альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбаченні покарання за ч. 1 ст. 110 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, з конфіскацією майна або без такої, за ч. 2 ст. 114-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, за ч. 3 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, відповідно.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Щодо ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання, що їх наявність в судовому засіданні доведена не була, оскільки будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на експерта чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суду надано не було.

Щодо застосування альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

За тих обставин, що ОСОБА_5 , зокрема, інкримінуються вчинення злочинів, вчинених за ч.1 ст.110, ч.2 ст.114-2, суд не знаходить підстав для визначення застави.

Тому, на думку суду, на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити на 60 днів.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання альтернативного запобіжного заходу - відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 20 липня 2023 року включно.

В задоволенні сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст Ухвали оголошено 23 червня 2023 року о 08.15 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1