Справа № 298/1022/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , прокурора - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/203/22 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 13.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.3 ст. 332 КК України відносно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000074 від 13 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 332 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, викладених у цій ухвалі.

В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000074, відомості про кримінальне правопорушення 13.04.2021 року внесені до ЄРДР відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 , - підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам пункту 3 частини другої статті 291 КПК України, оскільки немає можливості надіслати направити повістки на адресу потерпілих, оскільки останні проживають в Індії.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що місцевим судом порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

На апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав заперечення, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_5 та його захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт визначено у ч. 2 ст. 291 КПК України. Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято, якщо при його складанні допущено порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України та наявні обставини, які перешкоджають подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Так, приймаючи судове рішення, суддею Перечинського районного суду не враховано, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. З ст. 332 КК України - у яких обвинувачується ОСОБА_5 , не відносяться до кримінальних проваджень, що здійснюються у формі приватного обвинувачення, та не досліджено питання можливості проведення підготовчого засідання без участі потерпілих, які були допитані у слідчого судді на етапі досудового розслідування, в порядку ст. 225 КПК України, який проводиться з у зв`язку із неможливістю проведення такого допиту в суді під час судового розгляду та участі у суді першої та інших інстанцій.

Тобто судом констатовано неможливість повідомлення потерпілих у даному кримінальному проваджені та зроблено висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, хоча в обвинувальному акті зазначено місце проживання потерпілих, які вони повідомляли на допиті у слідчого судді під час досудового розслідування, якраз з підстав їхньої неможливості участі у судовому розгляду так, як останні незаконно перебували на території України та були видворені за межі території України до країни походження - Індія.

Так, місце проживання потерпілих встановлювалася з їх показів, органом досудового розслідування та слідчим суддею, так при встановленні потерпілі зазначили саме таке формулювання місця проживання, та повідомили, що інших ідентифікаційних даних місця проживання у них має, що і було зафіксовано під час проведення допитів потерпілих у слідчого та слідчого судді, а у подальшому в обвинувальному акті.

Проте, судом зазначене питання під час підготовчого судового засідання судом не вивчалося, що призвело до передчасного рішення суду, що має прояв також у тому, що підготовче судове засідання проведено без участі адвоката.

Вищенаведене, свідчить про невідповідність судового рішення положенням КПК України, зокрема ч. 3 ст.370 КПК України, як таке яке прийнято без з`ясування об`єктивних обставин та їх оцінки, а тому є невмотивованим.

Так, судом при вирішенні питання про повернення обвинувального акту судом не досліджено те, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування було вичерпано всі можливості щодо встановлення місця проживання потерпілих по типових засадах правил проживання та реєстрації на території країни походження останніх - Індії, що різняться із законодавством України, так допит у слідчого судді проводився за наявності тих самих даних щодо місця проживання останніх, а також в рамках допитів встановлювалась їхня позиція щодо зазначеного кримінального провадження.

Повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст.28 КПК України розумних строків судового розгляду. Водночас, дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Також, варто зауважити, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 332 КК України, є кримінальним правопорушення у сфері недоторканості державних кордонів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України - проти волі, честі та гідності особи, які вчиненні проти іноземців на території України, зумовлюють необхідність на розгляду упродовж розумного строку, а відсутність потерпілих у даному кримінальному провадженні, на території України є об`єктивною обставиною, з метою захисту інтересів держави у сфері захисту державних кордонів, а тому позиція суду щодо неможливості відправлення повістки на до іншої країни, та як наслідок повернення обвинувального акту порушує завдання кримінального провадження щодо захисту України від кримінального правопорушення, а також на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, що прямо передбачено ст. 2 КПК України.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі не дотримані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_5 прокурору, в зв`язку із чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в іншому складі у суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29.03.2022 року скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в іншому складі в суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді