УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1966/23

21 червня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль клопотання слідчого CB Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий CB ВП №2 РРУП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000283 від 19.06.2023, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання вбачається, що 19 червня 2023 року близько 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу приміщення магазину «Вовочка», що по вул. Степанській, 62а, в м.Костопіль Рівненського району Рівненської області, під час словесної суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав один удар складним ножем в ділянку живота ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки, внутрішньо-черевна кровотеча, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого в момент їх заподіяння.

19 червня 2023 року о 22 год. 50 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий зазначає, що факт підозри, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.І ст. 121 КК України, підтверджується такими матеріалами провадження: протоколом огляду місця події від 19.06.2023 - оглянуто територію поблизу приміщення магазину «Вовочка», що по вул. Степанській, 62а, в м.Костопіль Рівненського району Рівненської області, місце вчинення кримінального правопорушення, під час якого виявлено плями речовими бурого кольору, схожі на кров та вилучено її змиви; протоколом огляду від 19.06.2023 - оглянуто територію домогосподарства, за місцем проживання ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , під час якого оглянуто та вилучено складний ніж, з нашаруванням речовими бурого кольору, схожої на кров; протоколом огляду від 19.06.2023 в ході якого у КНП «Костопільська БЛІЛ» оглянуто та вилучено речі одягу ОСОБА_7 , з нашаруванням речовими бурого кольору, схожої на кров; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.06.2023, який був очевидцем того, як під час суперечки ОСОБА_5 , поблизу магазину «Вовочка» на вул.Степанській в м.Костопіль, спричинив ножове поранення ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.06.2023, яка повідомила, що приблизно о 21 годині її син ОСОБА_5 повернувся додому від магазину «Вовочка» з ножем та повідомив, що за ним приїде поліція. Довідкою КНП «Костопільська БЛІЛ», згідно якої ОСОБА_7 перебуває на лікуванні з 19.06.2023 з діагнозом: проникаюче поранення живота з ушкодженням лівої долі печінки, внутрішньо-черевна кровотеча.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки, інформація, яка міститься у вищевказаних доказах, яка здобута при проведенні слідчих дій, переконує об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення при викладених обставинах.

Таким чином, слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, що ОСОБА_5 спробує: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, наявність ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий обгрунтовує тим, що санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику щодо незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні являється те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, шляхом вмовлянь, погроз чи іншим чином може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, адже, під час вчинення кримінального провадження застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, є знайомим з потерпілим та зі свідками, які володіють інформацією та, яка є вагомим прямим доказом з метою зміни показів останніми, тощо.

Таким чином, слідчий зазначає, що вказані обставини дають об`єктивні підстави вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та встановленню обставин кримінального правопорушення, а тому просить суд задоволити подане ним клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили обрати відносно ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні показав, що він працює в цеху по виготовленню пам`ятників, однак не офіційно, має стабільний заробіток, має на утримання одну неповнолітню дитину, щомісячно здійснює виплату аліментів, проживає разом з батьками, приймає участь в утриманні домогосподарства, оскільки батько хворий. Зазначив, що вину у вчиненні злочину в якому підозрюється визнає, щиро кається.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю підозрюваного ОСОБА_5 .. Зазначила, що її син ОСОБА_5 проживає разом з нею та її чоловіком, який є його батьком, у м. Костопіль. Повідомила, що ОСОБА_5 має неофіційну роботу, здійснює виплату аліментів на утримання доньки, а також, фінансово допомагає їй, свідку, оскільки батько ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям, які розпочалися коли той прийшов з зони АТО, зокрема переніс інсульт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 КПК України та роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваним залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні обгрунтовувася тим, що будучи на волі ОСОБА_5 може переховуватись задля уникнення від відповідальності, так як санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Однак, відповідно підпункту 1 (с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обгрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, Бекчієв проти Молдови від 4.10.2005 року не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, а повинно підтверджуватися фактичними доказами.

Фактичних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, прокурором надано не було.

В клопотанні органу досудового розслідування йдеться про можливість ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Однак, матеріали клопотання, не містять жодних даних, які б стверджували про те, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, і що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Не навів таких даних і прокурор при розгляді клопотання в судовому засіданні.

В обгрунтування клопотання слідчий та прокурор, також, зазначали, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, розлучений та не підтримує міцних соціальних зав`язків з родиною.

В судовому засіданні з показів ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 було встановлено, що підозрюваний дійсно офіційно не працевлаштований, однак працює в цеху по виготовленню памятників, отримує заробітну плату, здійснює виплату аліментів на утримання дитини, фінансово та фізично допомагає батькам, з якими спільно проживає, що свідчить про міцність його соціальних звязків.

Встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується посередньо, на диспансерному нагляді у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має міцні соціальні звязки, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, вину в кримінальному правопорушенні в якому підозрюється визнає, щиро кається, і доказів його перешкоджання кримінальному правопорушенню будь-яким чином не здобуто.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, постійне місце проживання, та те, що останній має на утриманні неповнолітню дитину, неофіційне місце роботи, міцні соціальні родинні звязки, допомагає в утриманні хворого батька, щиро кається у вчиненому, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вважає, що на підозрюваного ОСОБА_5 , слід також покласти обовязки, передбачені п.п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд чи вїзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим посправі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.177,178,183,193,194,395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого CB Костопільського ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 19-ї год. до 07-ої год. ранку.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до ВП №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд чи вїзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим посправі.

Встановити строк дії ухвали до 21 серпня 2023 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 21 серпня 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено 23.06.2023 о 12 год. 30 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1