ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 Справа №607/4125/23

Номер провадження 1-кп/607/1238/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000022 від 17 січня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців,

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленим іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Зокрема, 16 листопада 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2738-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_3 , який знаходився поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в період з жовтня 2022 року по 14 січня 2023 року, проник на територію домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_6 .

Надалі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_3 проник до розташованої на території вказаного домогосподарства накритої шифером огородженої металевої конструкції, де виявив подрібнювач кормів торговельної марки «Елікор» (виконання 3) (у комплектації з жолобом з полімерного матеріалу).

В подальшому ОСОБА_3 , заволодів вказаним подрібнювачем вартістю 1890,54 гривень, після чого покинув територію домогосподарства, чим заподіяв ОСОБА_6 шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та вказав, що обставини вчинення ним крадіжки, відповідають викладу в обвинувальному акті. Викрадений ним електричний млинок він добровільно повернув потерпілій ОСОБА_6 .

Окрім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доводиться оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновками експерта.

Протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 20 січня 2023 року, згідно якого слідує, що ОСОБА_3 добровільно видав електричний млинок синього кольору в зборі з мотором та пластиковим жолобом чорного кольору, який в подальшому був вилучений.

Протоколом огляду предмета, з таблицею ілюстрацій до нього, від 20 січня 2023 року, відповідно до якого об`єктом огляду був подрібнювач кормів торговельної марки «Елікор» (виконання 3) із жолобом та пускачем натискним із написом «ПНВС10У2», який під час огляду потерпіла ОСОБА_6 впізнала як такий, що було в неї викрадено в період з жовтня 2022 року по 14 січня 2023 року.

Висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-23/1966-Д від 20 лютого 2023 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно якого три сліди папілярних узорів, котрі було вилучено під час огляду місця події, а саме з комори домогосподарства, що за адресою АДРЕСА_1 , придатні для ідентифікації особи (осіб), а саме: слід розміром 14x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1; слід розміром 15x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2; слід розміром 18x8 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3. Слід розміром 15x13 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2, залишений вказівним пальцем правої руки особи дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Два сліди папілярних узорів залишені не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , а іншою особою (особами).

Висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-23/1968-ТВ від 23 лютого 2023 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно із яким ринкова вартість подрібнювача кормів торговельної марки «Елікор» (виконання 3) (у комплектації з жолобом з полімерного матеріалу) та пускача натискного із написом «ПНВС10У2», які були у використанні, станом на 14 січня 2023 року становила 1890,54 гривні.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, його майновий стан, є не працюючим, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання, з врахуванням характеризуючи даних обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Беручи до уваги те, що злочин, за яким обвинувачений ОСОБА_3 притягається до кримінальної відповідальності (за даним вироком) був вчинений ним до постановлення вироку від 18 травня 2023 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком.

Поряд з цим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину, відшкодував завдану шкоду, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2023 року (справа №607/15097/22, провадження №1кп/607/457/2023) виконувати самостійно.

Речові докази:

- електричний млинок синього кольору в зборі з мотором та пластиковим жолобом, який поміщено у полімерний мішок білого кольору вільні кінці якого скріплені пластиковою пломбою №Е21361241, який згідно квитанції №9 від 30 січня 2023 року передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-23/1966-Д від 20 лютого 2023 року в розмірі 1132,68 гривень, судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/1968-ТВ від 23 лютого 2023 року в розмірі 1321,46 гривень, на загальну суму 2454,14 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири гривні чотирнадцять копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1