Справа № 991/7073/23
Провадження № 1-кс/991/7099/23
У Х В А Л А

15 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури офісу Генерального прокурора (далі - САП) у кримінальному провадженні № 0000347,

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - слідчий суддя) надійшли скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП, яка полягає у (1) нерозгляді клопотання № VYH-01 від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000347 від 28 липня 2023 року ; (2) невнесенні відомостей до ЄРДР; (3) ненаправленні документальних підтверджень отримання НАБУ та САП його заяв про можливе вчинення кримінальних правопорушень, пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, належним чином оформлений витяг з ЄРДР.

2.Відповідно до протоколів автоматичного визначення слідчого судді від 11 та 14 серпня 2023 року, скарги передані на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 . Автоматизованою системою документообігу суду справам присвоєно єдині унікальні номери: № 991/7073/23 та № 991/7099/23.

3.На підставі ч. 1 ст. 306 та ст. 334 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), скарги об?єднані в одне провадження, якому присвоєно єдиний унікальний номер № 991/7073/23. Об`єднання скарг мотивовано необхідністю економії процесуального часу, ідентичністю обставин заявлених скарг.

4.Скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 у порядку статей 55, 56, 214, 220, 221 КПК, надіслав уповноваженим особам НАБУ та САП ідентичні клопотання № VYH--01 від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000347 від 28 липня 2023 року, в яких просив: (1) забезпечити правильне внесення відомостей до ЄРДР; (2) внести відомості до ЄРДР; (3) направити ОСОБА_2 документальне підтвердження отримання НАБУ його заяви про можливе вчинення кримінальних правопорушень, пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, належним чином оформлений витяг з ЄРДР; (4) звернутись до слідчого судді ВАКС із клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів; (5) отримати від Солом?янької окружної прокуратури міста Києва копії документів.

5.Заявник стверджував, що відповіді від уповноважених осіб НАБУ та САП не отримав, йому не вручені документальне підтвердження про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, витяг з ЄРДР, не розглянуте клопотання, що, на переконання ОСОБА_2 , є бездіяльністю.

6.З огляду на викладене, заявник просив: (1) визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується, яка полягає у неврученні документального підтвердження про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, витягу з ЄРДР, невнесенні до ЄРДР відомостей із заяви, нерозгляді клопотання; (2) зобов`язати уповноважену особу, бездіяльність якої оскаржується, невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, виконати вимоги ч. 2 ст. 55, п. 2 ч. 2 ст. 56, ч. 1 ст. 214 КПК, і направити ОСОБА_2 на його електронну адресу: документальне підтвердження про отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; (3) зобов`язати уповноважену особу, бездіяльність якої оскаржується, повідомити слідчого суддю про виконання ухвали.

7.Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргами та додатками до них, слідчий суддя дійшов висновку, що скарги належить залинити без розгляду, з огляду на таке.

8.Відповідно до скарг та доданих до них матеріалів, слідчим суддею установлено, що 26 липня 2023 року слідчий суддя ВАКС постановила ухвалу у справі № 991/6528/23, якою зобов?язала уповноважену службову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 13 липня 2023 року № VYH--16-02.

9.31 липня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до уповноважених осіб НАБУ та САП з ідентичними клопотаннями № VYH--01 від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000347 від 28 липня 2023 року, в яких просив: (1) забезпечити правильне внесення відомостей до ЄРДР; (2) внести відомості до ЄРДР; (3) направити ОСОБА_2 документальне підтвердження отримання НАБУ його заяви про можливе вчинення кримінальних правопорушень, пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, належним чином оформлений витяг з ЄРДР; (4) звернутись до слідчого судді ВАКС із клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів; (5) отримати від Солом?янької окружної прокуратури міста Києва копії документів.

10.Станом на день звернення до суду зі скаргами відповідей про результати розгляду клопотань ОСОБА_2 від уповноважених осіб не отримував.

11.Непогоджуючись з такою бездіяльністю, ОСОБА_2 оскаржив її до слідчого судді.

12.Згідно зі ст. 7 КПК серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відтак, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

13.Положеннями зазначеної глави унормовано дії суду у випадку виникнення обставин, які перешкоджають здійсненню судового розгляду скарги. До таких слід віднести повернення скарги, відмову у відкритті провадження за скаргою та закриття провадження. Однак, поза межами правового регулювання Глави 26 КПК знаходиться інститут реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

14.У таких випадках КПК рекомендує застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До них належить, зокрема, засада доступу до правосуддя, яка полягає в тому, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

15.Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, 28.11.1999, § 61, 62).

16.У той же час, не може залишитися поза увагою те, що ОСОБА_2 використовує інструменти судового захисту прав учасників кримінального провадження із тим, щоб ініціювати чергове кримінальне провадження в НАБУ та САП за тими ж самими фактами. Так, на момент постановлення цієї ухвали слідчий суддя досліджував скарги у провадженнях, що були ініційовані заявами ОСОБА_2 та внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді ВАКС від 28 липня 2023 року у справі № 991/6528/23.

17.Окрім цього, згідно з ухвалами слідчого судді, які неодноразово були постановлені за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 у межах цього кримінального провадження, до прикладу, за № 991/6828/23 від 07 серпня 2023 року та за № 991/6934/23 від 11 серпня 2023 року, за аналогічними предметами оскарження, вже були предметом судового розгляду та слідчим суддею було постановлено відповідні судові рішення.

18.КПК не передбачено багаторазове (повторне) внесення до ЄРДР відомостей про одне й те ж саме кримінальне правопорушення у зв`язку чим у разі самостійного припинення уповноваженою особою бездіяльності, яка оскаржується, провадження за скаргою підлягає закриттю (абз.2 ч. 2 ст. 305 КПК).

19.Водночас, КПК не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації багаторазового (повторного) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одне й те саме кримінальне правопорушення, яка (бездіяльність) вже була предметом судового контролю, за наслідками чого суд неодноразово постановляв судові рішення про зобов`язання уповноваженого суб`єкта розпочати досудове розслідування та ці судові рішення були виконані таким суб`єктом.

20.Виходячи із викладеного вище, слідчий суддя змушений проаналізувати дії ОСОБА_2 на наявність в них ознак зловживання процесуальними правами.

21.Під зловживанням правом в теорії права класично розуміють дії: (1) переважним мотивом яких є заподіяння шкоди; (2) здійснення яких є абсолютно нераціональним з огляду на відсутність будь-якого законного інтересу у здійсненні права, або ж його здійснення завдає шкоди іншому; (3) право реалізується з ціллю, відмінною від тієї, для якої воно існує.

22.Слідчий суддя враховує, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к). Використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України (далі - КСУ), який вказав, що повторне звернення до КСУ тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018).

23.ЄСПЛ також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви (ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - КЗПЛ). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (M. v. The United Kingdom; Philis v. Greese).

24.Слідчий суддя ураховує, що відповідно до п. 5 Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів та зловживання владою, яка прийнята Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 40/34 24 листопада 1985 року до жертв слід ставитися із співчуттям та поважати їх гідність; вони мають право на доступ до механізмів правосуддя і якнайшвидшу компенсацію за завдану нею шкоду відповідно до національного законодавства.

25.Слід зазначити, що особи, які вважають себе потерпілими від кримінальних правопорушень, не повинні чинити дії, які спрямовані на досягнення цілей відмінних, від цілей компенсації заподіяної шкоди, притягнення до відповідальності винних осіб. Подання однотипних скарг, заяв про вчинення кримінальних правопорушень із тим, щоб штучним чином збільшити кількість кримінальних проваджень, у яких здійснюється досудове розслідування одних і тих ж обставин (із незначними відмінностями у переліку осіб, які є імовірними фігурантами вчинення кримінального правопорушення, або ж у кримінально-правовій кваліфікації) слідчий суддя сприймає як відсутність наміру домагатися реалізації своїх прав як потерпілого, здійснювати ефективну процесуальну взаємодію із органом досудового розслідування, яка була б спрямована як на відшкодування заподіяної шкоди, так і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

26.Однак, як уже було слідчим суддею установлено у викладених вище ухвалах (п. 16 цієї ухвали) ОСОБА_2 не набув статусу потерпілого, оскільки відомості, викладені у заяві, не пов?язані з вчиненням кримінального правопорушення щодо нього. Тому, він є заявником, а не потерпілим.

27.Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що ураховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення щодо аналогічного предмета оскарження, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та клопотаннями щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже захищені судом, свідчать про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

28.У випадку задоволення ідентичних скарг ОСОБА_2 може призвести до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення; (2) браку часу для концентрації зусиль на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначених заявниками осіб з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

29.Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід, який полягає в тому, що у випадках, коли повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

30.На переконання слідчого судді, такий механізм є релевантним до ситуації правозастосування під час розгляду цієї скарги. Правильність такого підходу підтверджується й приписами інших галузей права. Наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

31.З наведених мотивів, враховуючи мету норми п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК та завдання кримінального провадження, в разі наявності судового рішення про зобов`язання внести до ЄРДР відомості про певне кримінальне правопорушення за заявою особи, то наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності уповноваженого суб`єкта за заявою щодо того ж самого кримінального правопорушення не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже захищені судом, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги, що має наслідком залишення скарги без розгляду.

32.Враховуючи викладене вище та виходячи із загальних засад кримінального провадження, вчинення особою вказаних дій, на думку слідчого судді, є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком постановлення судом рішення про залишення такої скарги без розгляду (такий висновок узгоджується, зокрема, із постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20).

Керуючись статтями 2, 9, 11, 303-307, 309, 376 КПК, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП у кримінальному провадженні № 0000347 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1