Справа № 606/2301/22
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2023 року м. Теребовля

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000134, № 0000028, № 0000054 про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше судимого вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.11.1997 року за ст. 81 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; вироком апеляційного суду Миколаївської області від 17.10.2022 року за ст.ст. 115 ч. 2. п. 4,7,12 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років, згідно постанови Долинського районного суду від 04 липня 2013 року, умовно достроково звільнений від подальшого відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 9 місяців 18 днів. вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2014 року за ст. 185 ч. 3, 69 КК України, до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю вироків часткового приєднання покарань за даним вироком та попередніх вироків Апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2002 року та з урахуванням постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 липня 2013 року про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 18 днів 2 роки позбавлення волі. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2016 року не відбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, станом на 19.12.2022 року покарання не відбув,

за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2022 року, близько 11 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , в житловому будинку, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту, у ОСОБА_5 виник протиправний намір, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, 09 грудня 2022 року близько 11:00 год., перебуваючи в кімнаті житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер

своїх дій та їх караність, кулаком правої руки наніс три удари в нижню частину спини ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця поперекової ділянки зліва, який за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження.

Вищевказаними діями, які виразились у формі фізичного насильства, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане із домашнім насильством.

08 лютого 2023 року, близько 10 год. 00 хв. в кімнаті житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та його співжителькою ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник протиправний намір, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний намір, 08 лютого 2023 року близько 10:00 год., перебуваючи в кімнаті житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх караність, кулаком правої руки наніс два удари в праву частину обличчя ОСОБА_4 , після чого наніс ще один удар правою рукою в нижню частину спини зліва, внаслідок чого ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця повік правого ока, що частково поширюється на скроневу ділянку та синець поперекової ділянки зліва, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вищевказаними діями, які виразились у формі фізичного насильства, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане із домашнім насильством.

ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2014 ОСОБА_5 засуджено ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 17.10.2002 за п. 4,7,12 ч. 2. ст.115 КК України та призначено остаточне покарання 2 роки позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 27.05.2016 замінено засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання 3 місяців 7 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді 240 годин громадських робіт.

14.12.2022 засудженого ОСОБА_5 постановлено на облік в Тернопільському районному секторі №5 філії Державної установи «Центр Пробації» в Тернопільській області.

27.12.2022 засуджений ОСОБА_5 з`явився за викликом в Тернопільський районний сектор №5 філії Державної установи «Центр Пробації» в Тернопільській області, де він під підписку був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Також йому роз`яснено, що є саме ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Цього ж дня Тернопільським районним сектором №5 філії Державної установи «Центр Пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 видано направлення №2231 від 27.12.2022 для відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт в КІІ «Теребовля», що в м.Теребовля Тернопільського району Тернопільської області.

28.12.2022 ОСОБА_5 з`явився до місця виконання громадських робіт КІІ «Теребовля». Наказами підприємства направлено ОСОБА_5 для відбування громадських робіт у мТеребовля, встановлено вид громадських робіт, ознайомлено з правилами техніки безпеки на робочому місці та складено графіки виходу на роботу згідно яких ОСОБА_5 повинен відпрацювати 240 годин громадських робіт з 28.12.2022 по 21.03.2023.

28.12.2022 ОСОБА_5 приступив до виконання громадських робіт та в період з 28.12.2022 по 28.02.2023 відпрацював 180 год. громадських робіт, встановлених ухвалою суду згідно графіку.

Однак, знаючи про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, засуджений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та наслідки своїх дій, діючи умисно, маючи реальну можливість виконати покарання в повному обсязі, в період з 01.03.2023 по 21.03.2023 на відбування громадських робіт згідно встановлено графіку не з`явився без поважних причин, чим здійснив невихід більше 2 разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

В подальшому 03.04.2023 КІІ «Теребовля» складено графік виходу на роботу, згідно якого ОСОБА_5 повинен відпрацювати 60 годин громадських робіт, не відпрацьованих в березні 2023, з 03.04.2023 по 21.04.2023.

03.04.2023 ОСОБА_5 приступив до виконання громадських робіт.

Проте, знаючи про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, засуджений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та наслідки своїх дій, діючи умисно, 11.04.2023 з`явився на роботу в нетверезому стані.

Таким чином, ОСОБА_5 , ухилялився від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом: порушення порядку та умов відбування покарання, невиходу більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, появи на роботі в нетверезому стані.

ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст. 125, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду, та дав показання, що він погоджується з обставинами викладеними в обвинувальних актах та не заперечує вказаних обставин, вину свою визнає у вчиненні кримінальних проступків та просить суд суворо не карати.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України і, що його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_5 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених проступків, особу винного, його негативну характеристику, те що він раніше судимий, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, всебічне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні злочину, суд вважає що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, за ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту,застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 місяців арешту.

Із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 місяців арешту.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_6