КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2022, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021 та за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022 призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 16.06.2020 близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу під`їзду будинку №31 по пр. Лісовий в м. Києві, вступив у словесну перепалку з ОСОБА_8 , в ході якої, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, утримуючи у своїй правій руці предмет, який має колюче-ріжучі властивості, по типу клинка ножа, умисно наніс ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді різаної рани в лівій скроневій ділянці, після чого наніс декілька ударів кулаком лівої руки в область правого плеча та обличчя ОСОБА_8 , спричинивши останньому легке тілесне ушкодження, у вигляді подряпин в лівій підочній ділянці, на передній-зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 1 року обмеження волі. Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021 та вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022 виконувати окремо, у решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.Прокурор зазначає, що при постановленні вироку, суд не надав належної оцінки конкретним обставинам вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого зокрема те, що ОСОБА_6 має дві не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, не працює, характеризується посередньо. Звертає увагу, що застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України є необґрунтованим, оскільки достатніх даних, які б свідчили про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням у вироку не наведено і під час судового розгляду не встановлено. Вказує, що на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021 та вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022 належить виконувати окремо.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_6 покарання та звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обвинувачений є не судимим, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

Також суд першої інстанції врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України,суд першої інстанції не врахував належним чином негативні дані про особу обвинуваченого, який раніше багаторазово скоював злочини, має не зняту і не погашену судимість за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2009 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням насильства, звільнявся вказаним вироком від відбування покарання з іспитовим строком, однак на шлях виправлення не став та протягом іспитового строку вчинив новий злочин.

Також про стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого та недоцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком свідчить той факт, що після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2013 ОСОБА_6 протягом строку умовно-дострокового звільнення знову вчинив новий злочин.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась і та обставина, що після звільнення з місця позбавлення волі 25.05.2016 протягом строку погашення судимості за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17.09.2009 (двічі переривався вчиненням нових злочинів, за які він засуджувався вироками Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2011 та Ірпінського районного суду Київської області від 21.05.2015, судимості за які погашені) ОСОБА_6 вчинив три нових умисних кримінальних правопорушення, за один з яких його засуджено оскаржуваним вироком, за інші - вироками Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021та Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022.

Крім того, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, суд першої інстанції не врахував належним чином ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, зухвалість та небезпечність вчинених дій, виявлену обвинуваченим зневагу до загальнолюдських цінностей.

Внаслідок неналежного врахування ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і негативних даних про особу обвинуваченого, на думку колегії суддів, суд першої інстанції без достатніх підстав застосував ст.75 КК України та звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити та призначити ОСОБА_6 до реального відбування покарання у виді обмеження волі у розмірі, вказаному в апеляційній скарзі прокурора.

Саме такий розмір покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, слід виконувати окремо.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2022 щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч.2 ст.125 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Вироки Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2021 та Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2022 щодо ОСОБА_6 виконувати окремо.

Строк відбування покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

В решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2022 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3