УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001323 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотин, Костопільського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обвинувальному акті вказано, що 12 травня 2021 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи поблизу закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №41, що за адресою: м.Рівне, вул.Гранична, 4, під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно штовхнув колишню дружину ОСОБА_4 , внаслідок чого остання впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді забою попереково-крижового відділу хребта та осадження шкіри в лівій поперековій ділянці тулуба, та умисно наніс удари кулаками обох рук по правій вилиці, грудній клітці зліва, та ногою по правій лопаточній ділянці, у верхню частину правого стегна, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою правої вилиці, синця розташованого на відстані 5,3 см. нижче середини лівої ключиці, синця в правій лопаточній ділянці та синця на правому стегні по передній поверхні в верхній третині, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, - як умисне легке тілесного ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України не визнав, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що з дня вчиненням ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України минули строки притягнення до кримінальної відповідальності. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та провадження у справі закрити.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав подане обвинуваченим клопотання, просив суд клопотання задоволити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та провадження у справі закрити.

Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, з моменту вчинення якого минуло більше двох років.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №1 від 23.12.2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 вчинено 12 травня 2021 року.

Таким чином, з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення, минуло більш ніж два роки. Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закінчився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого і вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно нього слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подану потерпілою ОСОБА_4 позовну заяву про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 2811,16 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду у справі №531/2332/14-к від 24 травня 2018 року та у справі №185/442/16-к від 15 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - відеозапис із найменуваннями «video_2021-06-11_17-03-40.mp4», який розміщений на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim» сірого кольору та який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288, 350, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотин, Костопільського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, працюючого ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - відеозапис із найменуваннями «video_2021-06-11_17-03-40.mp4», який розміщений на оптичному DVD-R диску марки «Verbatim» сірого кольору та який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1