Справа № 462/4577/23
провадження 1-кп/462/483/23
У Х В А Л А

29 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000610 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

встановив:

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Прокурор покликається на те, що вході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 07.02.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 07.04.2023 із забороною залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладено ряд обов`язків. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2023 строк дії вказаного запобіжного заходу продовжено до 29.05.2023. В подальшому ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2023 за клопотанням ОСОБА_4 запобіжний захід змінено та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, на строк до 04.07.2023 із забороною залишати місце свого постійного проживання з покладенням ряду обов`язків. На даний час строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчується, однак обставини та ризики, які були підставою для застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу продовжують існувати. При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, прокурор дійшов висновку про наявність доказів, які дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, які є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; покликається на те, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; в обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки, він не одружений, не має дітей та не має будь-яких інших осіб на утриманні; внаслідок кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди у великому розмірі. Також, сторона обвинувачення зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому вважає, що є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому усвідомлення можливості призначення такого покарання може спонукати його ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від суду. Просить врахувати, що в обвинуваченого відсутнє місце праці, офіційне джерело доходу та міцні соціальні зв`язки, які б перешкоджали йому переховуватися від суду. Вважає, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі. Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни наданих ними органу досудового розслідування показань чи до надання неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину. Просить суд врахувати, що на даний час судом безпосередньо не досліджено показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину. Наведений ризик підтверджується, зокрема, тим, що 25.12.2022 ОСОБА_4 прибув за місцем роботи потерпілого ОСОБА_7 у м. Пустомити, де схиляв останнього надати неправдиві показання органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, сторона обвинувачення покликається на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а тому є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Наведене підтверджується також протоколом огляду його мобільного телефону,з якого вбачається, що у період вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину він також підшуковував інших осіб для заволодіння їхнім майном шляхом обману під виглядом придбання електротоварів. Прокурор вважає, що доводи сторони захисту на користь обвинуваченого не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у передбачені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганні вищеописаним ризикам. Вказує на те, що подальше перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом є важливою гарантією права потерпілого на забезпечення його захисту від незаконного впливу зі сторони обвинуваченого. Із урахуванням наведених ризиків, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинене умисно, з корисливих мотивів, та зважаючи на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що має високий рівень суспільної небезпеки, наявні достатні підстави вважати, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, у тому числі особисте зобов`язання та особиста порука, не унеможливить спроби ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вищезазначеним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, оскільки ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання. Таким чином, сторона обвинувачення просить продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки заявлені ризики продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисники та обвинувачений в судовому засіданні заперечили проти задоволення даного клопотання. Захисник ОСОБА_6 подала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу її підзахисному на особисте зобов`язання. В обґрунтування клопотання захисник покликається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і ризику переховуватися від суду. Наявність даного ризику прокурор мотивує тимм, що ОСОБА_4 , у випадку визнання йоговинуватим за ч. 3 ст. 190 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому усвідомлення можливості призначення такого покарання може спонукати його ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо). Сторона захисту звертає увагу суду на те, що зважаючи на повномасштабне вторгнення країни-окупанта на територію України та ведення активних воєнних дій, в Україні запроваджено комендантську годину, яка з 26.03.2023 р. триває з 00:00 до 05:00, також відповідно до Указу ПрезидентаУкраїни від 24.02.2022 р. №64/2022 введено в Україні воєнний стан та наявна заборона виїзбу за кордон для чоловіків,які досягли призовного віку (від 18 до 60 років). ОСОБА_4 не підпадає під ту категорію чоловіків, які можуть виїхати за кордон. А тому, припущення сторони обвинувачення про те, що обвинувачений може змінити місце проживання шляхом виїзду за кордон є безпідставним. Також спростовується твердження прокурора про те, що в обвинуваченого відсутнє місце праці та офіційне джерело доходу. З листа ФОП ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) вбачається інформація про запрошення на роботу ОСОБА_4 . Відносно міцності соціальних зв`язків, то ОСОБА_4 має батьків, має намір одружитися зі своєю дівчиною, яка перебуває у стані вагітності. Наміру втечі ОСОБА_4 не має і не мав, цей ризик не доведений жодним чином, ОСОБА_4 , будучи під домашнім арештом в нічний час, маючи за можливе вчинити втечу, такої не вчиняв і не виявляв таких спроб, натомість належним виконував обов`язки. Також не доведений ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, такі дії могли бути вчинені обвинуваченим за час проведення досудового розслідування. Ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення є ще одним припущенням сторони обвинувачення, не підтвердженим жодним допустимим та належним доказом. Також, захисник покликається на погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 та необхідності в наданні медичної допомоги безпосередньо у закладі охорони здоров`я - стаціонар. Продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, що може бути застосовано до ОСОБА_4 порушуватиме його право на надання медичної допомоги, в розумінні ст. 3 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Просить врахувати моральні якості її підзахисного ОСОБА_4 , професію, майновий стан, сімейні зв`язки, зв`язки з Україною, сумлінну процесуальну поведінку і те, що стверджуване правопорушення має ненасильницький характер й він не становить небезпеки для суспільства.

Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечив. В обгрунтування заперечень покликається на мотиви, викладені у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, учасники процесу не заперечили щодо розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинувачуному ОСОБА_4 за відсутності потерпілого.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України, таке вручено обвинуваченому у строк, визначений КПК.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку домашнього арешту, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 07.02.2023 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 07.04.2023 із забороною залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням ряду обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2023 строк дії вказаного запобіжного заходу продовжено до 29.05.2023.

У подальшому ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2023 за клопотанням ОСОБА_4 запобіжний захід змінено та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, на строк до 04.07.2023 із забороною залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням рядку обов`язків.

Строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом закінчується 04.07.2023 р., однак суд дійшов висновку, що обставини та ризики, які були підставою для застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу продовжують існувати.

Суд враховує особу ОСОБА_4 , який обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Водночас, беручи до уваги викладене, та враховуючи також те, що обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому усвідомлення можливості призначення такого покарання може спонукати його ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від суду. Також необхідно врахувати, що в обвинуваченого відсутнє місце праці, офіційне джерело доходу та міцні соціальні зв`язки, які б перешкоджали йому переховуватися від суду. Сторона захисту не надала належних доказів про офіційне працевлаштування ОСОБА_4 , натомість з листа ФОП ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), який долучила захисник до клопотання, містить лише інформацію про запрошення на роботу ОСОБА_4 . Щодо міцності соціальних зв`язків, то захисник зазначила, що ОСОБА_4 має батьків, має намір одружитися зі своєю дівчиною, яка перебуває у стані вагітності, однак на підтвердження наведеного стороною захисту доказів не долучено. Ультразвузове дослідження раннього терміну вагітності ОСОБА_13 , доказів щодо сімейних зв`язків з якою не надано, не може бути належним та допустимим доказом наявності міцних соціальних зв`язків. Суду не надано також доказів наявності в обвинуваченого утриманців. Потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди у великому розмірі. Також суд враховує, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни наданих ними показань чи до надання неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину. На даний час судом безпосередньо не досліджено показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину. Окрім цього, вказаний ризик підтверджується, зокрема, тим, що 25.12.2022 ОСОБА_4 прибув за місцем роботи потерпілого ОСОБА_7 у м. Пустомити, де схиляв останнього надати неправдиві покази органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а тому в суду є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення. Це підтверджується також протоколом огляду його мобільного телефону, з якого вбачається, що у період вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину він також підшуковував інших осіб для заволодіння їхнім майном шляхом обману під виглядом придбання електротоварів.

Представлена стороною захисту медична документація, з покликанням на погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 та необхідності в наданні медичної допомоги безпосередньо у закладі охорони здоров`я - стаціонар, не може бути безумовною підставою для незастовування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. Такий запобіжний захід у нічний час доби не порушуватиме права обвинуваченого ОСОБА_4 на надання медичної допомоги, у випадку такої необхідності.

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, про що просить сторона захисту, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, доводи сторони захисту на користь обвинуваченого не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у передбачені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганні вищеописаним ризикам. Суд вважає, що подальше перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом є важливою гарантією права потерпілого на забезпечення його захисту від незаконного впливу зі сторони обвинуваченого. Із урахуванням наведених ризиків, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинене умисно, з корисливих мотивів, та зважаючи на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що має високий рівень суспільної небезпеки, наявні достатні підстави вважати, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, у тому числі особисте зобов`язання не унеможливить спроби ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти вищезазначеним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, оскільки ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Таким чином, наявні всі підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки заявлені ризики продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням викладених ризиків, та особи обвинуваченого, обставин інкримінованого злочину, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 (два) місяці, в нічний час доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, із забороною залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Продовжити на 2 (два) місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в нічний час доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби;

- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора, в провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження;

-не відлучатися з м. Львова без дозволу суду, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

-повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є свідками у кримінальному провадженні, а також ОСОБА_7 , який є потерпілим у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 29.08.2023 р. включно.

Відмовити в задоволенні клопотання захиспника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на особисте зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/4577/23.

Суддя ОСОБА_1