Справа № 308/4099/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ужгород, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001557 від 11.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт укримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001557 від 11.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 47 КК України із передачею його на поруки трудовому колективу товариства з обмеженою відповідальністю « Охоронний холдінг «Столичний»», а кримінальне провадження закрити.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений вперше вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до кримінальних проступків, вину визнав та у вчиненому щиро розкаявся, а тому наявні всі законні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні просив підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу та закрити кримінальне провадження, оскільки він вперше вчинив кримінальні проступки та у вчиненому щиро розкаюється

В судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу та закрити кримінальне провадження, оскільки він вперше вчинив кримінальні проступки та у вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор заперечував проти закриття провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із передачею його на поруки, посилаючись на те, що обвинувачений вчинив два кримінальні проступки, тобто не вчинив правопорушення вперше як того вимагає вимоги ст. 47 КК України, оскільки в його діях вбачається наявність реальної сукупності кримінальних правопорушень.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із передачею його на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження слід відмовити з наступних підстав.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8, 10 частини першої або другої ст. 284 цього кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас за змістом ст. 47 КК України особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або нетяжких злочинів; 3) злочин не є корупційним та не пов`язаний із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

Відповідно однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України є вчинення кримінального правопорушення вперше.

Як випливає з роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила кримінальне правопорушення. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 47 КК України лише за умови, що вони не складають реальної сукупності (абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року).

За обвинувальним актом в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, які вчинені в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями.

Відповідно до положень ст. 33 КК України якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями КК злочинів, за жоден з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю злочинів.

Сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки, вирішуючи питання про те, чи має місце у цьому провадженні вчинення кримінального правопорушення вперше, суд не враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в різний час (на початку жовтня 2022 року та 10 грудня 2022 року) двох окремих кримінальних правопорушень (за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України), що становить реальну сукупність злочинів.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопрушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні у різний час двох проступків, має місце реальна сукупність злочинів, що виключає можливість застосування ст.47 КК України так як відсутня обов`язкова об`єктивна умова вчинення злочину вперше.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність у інкримінованих ОСОБА_4 діяннях ознак саме реальної сукупності кримінальних правопорушень, оскільки його обвинувачено у вчиненні в різний час двох окремих кримінальних проступків, що виключає можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити за безпідставністю.

Слід зазначити, що саме до такого правового висновку при вирішенні питання про застосування вимог ст. 47 КК України дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 серпня 2020 року, справа N 127/31068/19, провадження N 51-1868км2.

На підставі ст. 47 КК України, керуючись ст.ст. 284, 314, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 47 КК України із передачею його на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження, відмовити.

Відповідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1