НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

19 червня 2023 року Справа № 322/351/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, неодруженого, військовослужбовця, який має неповну середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

встановив:

1 січня 2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому один удар кулаком своєї правої руки у ліву ділянку очних ямок, та один удар лівою ногою в ділянку передньої поверхні грудної клітини праворуч, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, привіз ОСОБА_5 , на своєму автомобілі «ВАЗ-2105» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де приблизно о 16 годині 50 хвилин, знаходячись спочатку на подвір`ї вказаного будинку, та в подальшому у приміщенні даного будинку, наніс ОСОБА_5 , не менше ніж п`ятнадцяти ударів кулаком своєї правої руки, та правої ноги у ліву та праву ділянки очних ямок, задню поверхню грудної клітини ліворуч, передню поверхню грудної клітини ліворуч, ліву щічну ділянку, ліву виличну ділянку, потиличну ділянку ліворуч і праворуч, ліве плече, задню поверхню грудної клітини праворуч, та задню-бічну поверхню грудної клітини праворуч, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Цього ж дня приблизно о 17 годині, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні житлового будинку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , куди він проник з умислом спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в кімнаті будинку побачив телевізор «GRUNHELM GTHD32T2» серійний номер G21A01RS у корпусі чорного кольору, який стояв на тумбі у кімнаті будинку, та який на праві власності належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на його викрадення.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, в умовах воєнного стану, розуміючи що за його діями спостерігають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 припинити свої злочинні дії, відкрито викрав телевізор «GRUNHELM GTHD32T2» серійний номер G21A01RS у корпусі чорного кольору, ринкова якого, складає 4708 гривень 34 копійок, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_4 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті.

З урахуванням визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. В контексті перевірки обставин зазначених в вимозі УІПКП від 04.01.2023, суддею долучено до матеріалів провадження копію вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2022 року та докази щодо його виконання. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що потерпілий ОСОБА_5 , заборгував йому певну суму грошей. Перед Новим роком він був у с. Новоіванківка де зустрів потерпілого висунув йому вимогу про повернення грошей. Той начебто погодився віддати, але коли вони зустрілися в тому ж селі наступного дня - 1 січня 2023 року, ОСОБА_5 свою обіцянку не виконав. Через це у них виникла бійка в ході якої він наніс близько 8-9 ударів потерпілому. Той сказав, що поверне йому борг, що гроші у нього вдома. Після цього на автомобілі вони приїхали додому потерпілого в с. Дудникове, однак там потерпілий знову не захотів повертати гроші, через що повторно виникла бійка в результаті якої він наніс приблизно 8-10 ударів в різні частини тіла потерпілого. Після цього він в присутності кількох осіб серед яких була матір потерпілого - ОСОБА_9 забрав телевізор. При цьому на зауваження ОСОБА_9 він не реагував. Сказав, що поверне телевізор, коли ОСОБА_5 віддасть гроші. Він розумів, що вчиняє протиправно і усвідомлював можливі наслідки вчиненого, однак вирішив це питання вирішти таким чином. Пізніше від командування він дізнався, що розшукується поліцією за вчинення згаданих дій. Після цього він добровільно з`явився до військової служби правопорядку звідки його вже забрали поліцейські. Останнім він розповів всі обставини події, вказав де знаходиться телевізор, фактично видавши його. Свою вину визнає в повному обсязі, щиро розкаювався. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про що надав відповідну заяву, у якій також просив суворо не карати ОСОБА_4 .

Дослідивши та оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження і за ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у відсічі збройної агресії російської федерації. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України (в редакції Закону, який діяв на момент вчинення кримінальних правопорушень) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а також висловлена в судових дебатах позиція сторони обвинувачення щодо міри покарання, на переконання суду свідчать про можливість застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання за тяжкий злочин.

Приймаючи до уваги обставини провадження, ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії проступків, а інше до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, де характеризується з позитивного боку, стан його здоров`я (на обліках у лікарів нарколога психіатра не перебуває, отримував травму пов`язану з проходженням військової служби), відсутність матеріальних збитків, позицію потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_4 , наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання і відсутність таких, що його обтяжують, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає необхідним визначити покарання обвинуваченому за проступок передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за тяжкий злочин передбачений санкцією ч.4 ст.186 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В контексті призначеного покарання за тяжкий злочин, беручи до уваги загальновідому ситуації у державі, а також, те що ОСОБА_4 проходить військову службу і бере безпосередню участь у бойових діях, суд, дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування ним покарання, у зв`язку з чим вважає за доцільне, відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.186 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 3 роки, із покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Клопотання про обрання, запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.349, 373, 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок);

за ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання або служби;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави суму витрат на залучення експерта - 566,34 грн (п`ятсот шістдесят шість гривні 34 копійки) за проведення експертизи (№СЕ-19/108-23/778-ТВ від 26.01.2023).

Скасувати арешти на майно накладені ухвалами слідчого судді Новомиколаївського районного суду від 06.01.2023 (справа №322/8/23 Провадження №1-кс/322/11/23 і Провадження №1-кс/322/12/23) а саме: телевізор «GRUNHELM GTHD32T2» серійний номер G21A01RS у корпусі чорного кольору, пульт від телевізора «GRUNHELM» в корпусі чорного кольору; блок живлення та штекер антени; подовжувач електричний; куртку чоловічу чорного кольору та виріз з коробки з під телевізора «GRUNHELM» серійний номер G21A01RS, повернувши вказане майно потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору та надіслати потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1