Провадження № 1-кп/592/533/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0002854 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 184 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що в умовах воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2263-1Х від 22.05.2022 і строк дії воєнного стану на теперішній час триває, Субота, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 26.07.2023 року о 05 год. 12 хв. прийшов на земельну ділянку належну ОСОБА_6 , що розташована поблизу буд. АДРЕСА_2 та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Діючи в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, в період часу з 05 год.12 хв. до 06 год. 15 хв. на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_6 , викопав молоду картоплю вагою 49,8 кг, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/10743-ТВ від 07.08.2023, становить 996 грн. Після чого картоплю помістивши до мішків, що були у нього при собі, однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки був зупинений працівниками поліції під час викрадення чужого майна, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що своїми умисними, протиправними діями, вчиненими в умовах воєнного стану, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та у підготовчому судовому засіданні пояснив, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах та щире кається у вчиненому.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена в умовах воєнного стану.

31 серпня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 як обвинувачений, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинний понести обвинувачений ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ст.75 КК України звільняється від відбування покарання, з іспитовим строком на два роки.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор у присутності захисника в ході підготовчого провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 п. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15. ч. 4 ст.185 КК України, який згідно ч.5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден з призначеним покаранням у виді 5 років позбавлення волі, але звільненням від покарання з іспитовим строком на два роки.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 цього Кодексу: характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, прокурором) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставини, що пом*якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

В ході підготовчого провадження матеріалів кримінального провадження за №0002854 від 26 липня 2023 року з обвинувальним актом щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, сторони та його захисник підтримали заявлене, прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України з призначенням останьому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового провадження та судового розгляду правопорушення не обирався.

Процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 371-374 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , укладену 31 серпня 2023 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченню за ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки та застосувавши ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи за №СЕ-19/119-23/10743-ТВ від 07.08.2023 у розмірі 717 грн. на користь держави.

Речовий доказ: лопату штикову, яка передана до камери схову речових доказів до Сумського РУ ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Магістраська,21 знищити.

Речовий доказ оптичний диск з відео файлами з нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції, які перебували у складі екіпажу «Руно-0201», якими 26.07.2023 за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, поблизу буд.22а/1, було зупинено гр. ОСОБА_3 , 1984 року народження, надані т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Сумській області, оптичний диск з відео файлом з камер відеоспостереження ТОВ «Нейромед» за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, буд.22а/1, наданий директором ТОВ «Нейромед» зберігати при матеріалах кримінального провадженні до вступу вироку у законну силу.

Речовий доказ два мішки із картоплею вагою 26,8 кг та 23 кг, які передані потерпілій ОСОБА_6 для відповідального зберігання вважати переданими.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1