Справа №337/4925/21
Номер провадження 1-кс/337/578/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі клопотання представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002072,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2023 р. представник заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.10.2015 р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5 , реєстровий № 2932, належить квартира АДРЕСА_1 . 28.03.2016р. слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя винесено ухвалу в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.07.2015р. за №0002072, якою на вказану квартиру накладено арешт. Відповідно до вказаної ухвали слідчого судді від 28.03.2016 р. вбачається, що арешт на квартиру було накладено в рамках епізоду вчиненого кримінального правопорушення (злочину) за ч.2 ст.146 КК України. На теперішній час досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР 02.07.2015р. за №0002072, здійснюється Відділом поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Вважає, що на теперішній час необхідність застосування арешту належної йому квартири повністю відпала, оскільки право власності заявника на вказану квартиру з моменту укладання договору купівлі-продажу ніким не оспорювалось, вищевказаний договір купівлі-продажу квартири в судовому засіданні недійсним не визнавався, жодного судового провадження з цього приводу не відкривалось, у кримінальному провадження за вказаним епізодом нікому підозра не вручалась, а також відсутні дані про те, що вказана квартира є предметом протиправної діяльності або об`єктом чи знаряддям злочину, та що вона використовувалась чи отримана внаслідок будь-яких неправомірних дій. Протягом тривалого часу жодні слідчі дії в межах відповідного кримінального провадження не проводяться. В той же час, наявність арешту на квартиру, яка належить йому на праві власності, порушує його право на вільне розпорядження майном, суперечить приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2016 р., на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту підтримав повністю з підстав, викладених в ньому, просить його звернути увагу на те, що арешт був накладений слідчим суддею в рамках кримінального провадження за ч.2 ст.146 КК України, строк давності притягнення до відповідальності за яким сплинув, місце перебування ОСОБА_7 не встановлено, слідчі дії наразі не проводяться, зі змісту рапорту слідчого ОСОБА_8 вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 схильний до видумування фактів про своє життя, брехливий та характеризується негативно. задовольнити. На поставлені питання суду відповів, що ОСОБА_4 мешкає у цій квартирі, яку добросовісно придбав, на даний час наміру на відчуження житл не має, до кримінального провадження був залучений слідчим в якості потерпілого, сам заяву про вчинення злочину не подавав.

ОСОБА_4 , слідчий СВ Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та прокурор в судове засідання не прибули. Від слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, надійшли письмові заперечення на клопотання про скасування арешту, в яких зазначає, що арешт на квартиру АДРЕСА_2 був накладений слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, оскільки право власності на неї було здобуто в результаті протиправних дій, вказана квартира є об`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст.98 КПК України. На теперішній час ризики, які були підставою для накладання арешту на квартиру не перестали існувати, досудове розслідування триває та рішення у ньому не прийняте. Наразі усі обставини вчинення злочину не з`ясовані, проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні та осіб, причетних до його вчинення. Скасування арешту на квартиру негативно вплине на подальший хід досудового розслідування та створить небезпеку відчуження, знищення речового доказу у кримінальному провадженні та як наслідок може відбутись викривлення не з`ясованих обставин вчинення вказаного злочину. А також, у досудового слідства на теперішній час відсутня інформація щодо місцезнаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість згідно з наявними оперативними даними вказана особа не має постійного місця мешкання та може перебувати на території Запорізької області, слідством вживаються заходи, спрямовані на встановлення його місцеперебування.

Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутність осіб що не з`явилися до судового засідання. Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 вказаної статті арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в т.ч., на рухоме чи нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0002072 від 02.07.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.3 ст.365-2, ч.4 ст.358 КК України.

В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2016р. (ЄУН 335/3515/16-к) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально протиправне посягання, та була набута злочинним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також для запобігання подальшого відчуженню майна.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що 18.12.2015р. до Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомив, що узимку 2015 року настановлені особи запросили його під приводом заробітку грошей до квартири , розташованої у будинку по АДРЕСА_4 . Під час перебування ОСОБА_7 у зазначеній квартирі, зазначені особи направились за місцем його мешкання та забрали його паспорт, військовий квиток, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення, намагались знайти документи на квартиру АДРЕСА_1 . Три тижні ОСОБА_7 перебував у зазначеній квартирі з невстановленими жінками та чоловіками, які йому пропонували продати квартиру, замість якої йому придбають будинок у селі. З жінкою на ім`я ОСОБА_9 та невстановленим чоловіком він направився до нотаріальної контори, де останній видав довіреність для оплати комунальних послуг без права продажу квартири. На запитання щодо документів на квартиру ОСОБА_7 повідомив, що вони перебувають у нотаріуса Філіпової. Направившись туди з невстановленими жінками і чоловіком, ОСОБА_10 попрохав ОСОБА_11 викликати міліцію, розповівши їй, що шахраї намагаються відібрати у нього квартиру. З нотаріальної контори ОСОБА_7 направився до Хортицького відділення поліції. На шляху до поліції біля будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 зустрів чоловіка, який раніше привів його до квартири будинку по АДРЕСА_4 . У жителя квартири АДРЕСА_6 козацтва він, злякавшись, що його знову викрадуть, попросив викликати поліцію. Однак сусідка з квартири АДРЕСА_7 зазначеного будинку на ім`я ОСОБА_12 запропонувала заховати ОСОБА_7 у своїх родичів, після чого відвезла його до будинку АДРЕСА_8 , де ОСОБА_7 мешкав до 01.07.2015. При цьому жінка на ім`я ОСОБА_12 наполягала, щоб я продав свою квартиру. Прибувши з ОСОБА_13 та її знайомою до своєї квартири ОСОБА_7 передав ОСОБА_14 документи на свою квартиру, побоюючись, що їх викрадуть. У липні 2015 року від сусідів він дізнався, що його квартира АДРЕСА_1 , продається. 04.11.2015 близько 14:00 години ОСОБА_7 повернувся додому, де його схопили троє чоловіків, зв`язали руки та ноги, закрили обличчя, зробили ін`єкцію невстановленим лікарським засобом у ногу, погрожували ножем. Зазначені особи винесли ОСОБА_7 з квартири та привезли до квартири АДРЕСА_9 , де ОСОБА_7 перебував до 18.02.2016, з квартири пішов сам.

Як вбачається з тесту ухвали слідчого судді від 15.02.2016 року (справа 1-кс/337/79/26 Провадження 337/6717/15-к в ході досудового слідства було встановлено, що грошові кошти згідно виписки по особовому рахунку№ НОМЕР_1 , відкритому на ОСОБА_7 встановлено, що спеціалісту банку було надано особою підроблений документ ОСОБА_7 та вжито заходів щодо встановлення особи, яка 28.10.2015 отримала грошові кошти з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ОСОБА_7 , перераховані ОСОБА_4 .

31.03.2016 року слідчим до ЄДРД за даним провадженням внесені відомості щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 на суму 229100 грн. при укладанні купівлі-продажу квартири від імені ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 надано статус потерпілого у даному об`єднаному кримінальному провадженні.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_15 , матеріали досудового розслідування №0003680 приєднані до кримінального провадження №0002072.

Згідно з Витягом з ЄРДР від 02.09.2021р. досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 02.07.2015р. за №0002072 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.3 ст.365-2, ч.4 ст.358 КК України. на даний час триває, підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення жодній особі не вручена.

Також слідчим суддею встановлено, що зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_3 належала ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_16 , 2103.2008р., реєстровий номер №1088.

28.10.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5 за реєстровим № 2932 було посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_4 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності на квартиру за ОСОБА_4 зареєстровано 28.10.2015р.

Наразі триває досудове слідство, у тому числі і за фактом підробки документів на ім`я ОСОБА_7 та за фактом заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 при укладанні договору купівлі-продажу зазначеної квартири з ОСОБА_17 укладання договору

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту зазначеної квартири не відпала і підстав для його скасування немає.

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 яка є об`єктом протиправних дій, тобто об`єктом, на який було безпосередньо спрямовано кримінально протиправне посягання, та була набута злочинним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, був накладений для запобігання подальшого відчуженню майна та з метою збереження її як речового доказу у відповідному кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні на даний час триває, відомостей про скасування постанови слідчого про визнання вищевказаної квартири речовим доказом слідчому судді не надано.

Доводи представника заявника про те, що право власності на вказану квартиру з моменту укладання договору купівлі-продажу ніким не оспорюється, вищевказаний договір купівлі-продажу квартири в судовому порядку недійсним не визнавався та жодного судового рішення з цього приводу не відкривалось, слідчий суддя відхиляє.

Слідчий суддя вважає, що відсутність таких судових рішень сама по собі не є підставою для скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, оскільки, як вже зазначалось, досудове розслідування кримінального провадження триває.

Слідчим суддею встановлено, що в межах накладеного арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 як власник не позбавлений права вільно володіти та користуватись квартирою.

Доводи представника заявника що ОСОБА_7 схильний до брехні однозначно не свідчать про безпідставність його звернення з заявами про вчинення злочинів за обставинах, наведених в його поясненнях.

Враховуючи зазначене, а також те, що законом дозволено накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності набувача, якого ж цьому кримінальному провадженні визнано потерпілим за фактом заволодіння його грошових коштів, перерахованих продавцеві ОСОБА_7 , саме з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що обмеження ОСОБА_4 у праві лише вільно розпоряджатися (відчужувати) зазначеною квартирою в даному випадку є розумним та відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України.

Таким чином, в задоволені клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.2,170,174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002072, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. м.Запоріжжя від 28.03.2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002072 від 02.07.2015 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 05.06.2023 року о 08-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1