Дата документу 29.08.2023Справа № 554/7862/23
У Х В А Л А

29 серпня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000536 від 26 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора про накладення арешту на вилучені в ході огляду змиви слідів РБК і контролі до них та на сокиру з дерев`яною ручкою з металевим обухом, довжина якого складає 15 см, тильна сторона шириною 3 см, на якому знаходяться сліди РБК, з позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 25 серпня 2023 року, близько 12 год 25 хв, в м. Полтава по вул. Данила Апостола, 10, ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, спричинив тілесні ушкодження невідомим предметом в ділянку голови ОСОБА_5 .

В той же день, в ході огляду житлового будинку в АДРЕСА_1 було виявлено в коридорі та на стіні сліди РБК, з яких зроблено змиви та контролі до них, які вилучено та поміщено до паперових конвертів НПУ, а також у коридорі в лівому куті виявлено та вилучено сокиру з дерев`яною ручкою та металевим обухом, довжина якого складає 15 см, тильна сторона 3 см, на якому знаходяться сліди РБК.

Постановою дізнавача від 26 серпня 2023 року вказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що вилучені в ході огляду речі мають значення речового доказу, зважаючи на те, що вони можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального проступку, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення експертних досліджень, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В судове засідання прокурор не з`явилася, надіслала до суду заяву про проведення розгляду клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, що вилучене 25 серпня 2023 року в ході проведення огляду житлового будинку в АДРЕСА_1 майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування наявності достатніх підстав вважати, що воно є доказом вчинення злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 25 серпня 2023 року в ході огляду змиви слідів РБК і контролі до них та на сокиру з дерев`яною ручкою з металевим обухом, довжина якого складає 15 см, тильна сторона шириною 3 см, на якому знаходяться сліди РБК, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату речових доказів Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6