Провадження № 1-кс/161/4466/23
У Х В А Л А

про відмову в арешті майна

м. Луцьк 31 серпня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 22.08.2023,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 22.08.2023 по автодорозі М-19 поблизу буд. №80, по вул. Котляревського с. Небіжка Луцького району, а саме: автомобіля марки «BMW» моделі 525 р.н.з НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , з забороною відчуження, розпорядження, користування.

Клопотання мотивує тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002518 від 23.08.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця події 22.08.2023 було вилучено вказаний автомобіль, який постановою слідчого від 23.08.2023 визнано речовим доказом, оскільки він є засобом вчинення злочину і зберігає на собі його сліди.

Оскільки вказаний автомобіль, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування та в зв`язку з тим, що він відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор, слідчий, власник майна або ж його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, прокурор та слідчий, кожен зокрема, подане клопотання підтримують повністю, а представник власника майна заперечує щодо накладення арешту, оскільки, враховуючи висновок СМЕ щодо потерпілого, відсутні підстави для арешту, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 23.08.2023 вказаний в клопотанні автомобіль визнано речовим доказом.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що гр. ОСОБА_4 (водій транспортного засобу) як на момент проведення огляду, так і на момент подання клопотання та його розгляду не набув статусу підозрюваного у межах даного провадження. Останній не є власником транспортного засобу на який пропонують накласти арешт.

Зважаючи, що висновком експерта №505 від 29.08.2023 встановлено, що інший водій - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що виключає можливість кваліфікацій дій винної у ДТП особи за ч.1 ст.286 КК України, тому суд вважає, що правові підстави для накладення арешту на автомобіль у межах кримінального провадження №0002518 відсутні.

В зв`язку з наведеним, у клопотанні слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У клопотанні слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 22.08.2023, а саме: автомобіля марки «BMW» моделі 525 р.н.з НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1