УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001039 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001039 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування було встановлено, що на території міста Одеса, діє група осіб, яка займається виготовленням різного роду документів, а саме: свідоцтва фахівців для моряків, паспорти моряків, курси підвищення кваліфікації (зроблені за допомогою програми «Фотошоп» без фізичної присутності моряків), медичні довідки (без фізичної присутності моряків), проводять медичну комісію (без фізичної присутності моряків), роблять несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованих системах МОЗ України, щодо вакцинації населення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), без проходження самого процесу вакцинації (введення в організм вакцини), з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію, як джерело свого матеріального забезпечення.

Також організатор вказаної групи, визначив протиправну діяльність, яка пов`язана з отриманням незаконного прибутку за виготовлення різного роду документів, але для реалізації задуманого, розуміючи, що самостійно він не зможе реалізувати свій план, організатор вказаної групи, вирішив залучити до злочинної діяльності інших осіб, для виконання різних завдань. Усвідомлюючи, що для досягнення мети отримання прибутку, необхідні співучасники, які мають доступ до медичних інформаційних систем задля внесення відповідних відомостей, тобто лікарі, а також особи, які зможуть знайти людей, що готові надати грошові кошти за отримання сертифікатів про проведену вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19 та не бажають проходити при цьому вакцинацію.

Так, 17.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, було проведено обшук у приміщені КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «18» ООР, амбулаторія №9, розташованої за адресою: м. Одеса, вул.Балтська дорога,40, за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та в подальшому вилучено:

- мобільний телефон у чохлі чорного кольору «Samsung» імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 ;

- комп`ютерний процесор « QUBE» інв. № 10480520;

- блокнот з рукописними записами (паролями);

- бланк «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію» 1 шт.

Надалі, вилучене майно було у відповідності до ст.98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий на адресу суду направив заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутності та вказав, що власника зазначеного майна ОСОБА_5 повідомлено належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 17.08.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001039 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 17.08.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:мобільний телефон у чохлі чорного кольору «Samsung» імеі 1: НОМЕР_1 ; імеі 2: НОМЕР_2 з сім картою № НОМЕР_3 ; комп`ютерний процесор « QUBE» інв. № 10480520; блокнот з рукописними записами (паролями); бланк «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію» 1 шт.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно з ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1