Справа № 211/5171/22
Провадження № 1-кп/211/271/23
У Х В А Л А
іменем України
13 вересня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що до спливу продовженого строку застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дане кримінальне провадження не може бути завершене, а обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, та тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, законного представника потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення за яким обвинувачується. За наявності ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченої, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачена проти задоволення клопотання заперечувала, підтримала думку захисника.
Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи вище викладене, характер правопорушення та наслідки, стадію судового розгляду, суд вважає, що ризики, заявлені прокурором наразі є доведеними, підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, раніше неодноразово судима, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку, призначеного за вироком суду, а отже залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тому обвинуваченій ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 197, 369-372 КПК України, суд -
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 листопада 2023 року включно.
Визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, у разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - заставу.
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1