ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/228/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або зменшення розміру застави.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 16.08.2023р., яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №000755 від 25.06.2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 00 год. 00 хв. 16 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим, а тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку переважує інтереси забезпечення права підозрюваного на свободу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Свої вимоги мотивує тим, що прокурор акцентує увагу на двох ризиках передбачених ст. 177 КПК України, це щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, однак ОСОБА_7 не оголошували у розшук, відсутність доказів про намір підозрюваного переховуватись від суду у разі застосування найсуворішого запобіжного заходу та вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик не підтверджується належним чином, відсутні підстави про те, що ОСОБА_7 готується до вчинення кримінальних правопорушень чи підшуковує знаряддя для цього вчинення.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою і проживає в м. Одеса разом із своєю матір`ю, яка є інвалідом другої групи і потребує сторонньої допомоги, так як у неї крім нього нікого не має.

Щодо розміру застави, визначеної судом, то вважає її непосильною для ОСОБА_7 і просить її зменшити до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також вказує, що судом першої інстанції не було враховано практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та одночасно заявив клопотання про зменшення суми застави до мінімального розміру,

доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів,

думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін,

дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, 25.06.2023 року до ЄРДР внесено відомості за № 000755 про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2023 року близько 13 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував поблизу будинку за адресою: проспект Степана Бандери, 27 у м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 25.06.2023 року близько 13 години 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку №27 по проспект Степана Бандери в м. Тернополі, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 , представився лікарем та повідомив, що її дочка, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого її було завдано тілесних ушкоджень у зв`язку із чим потрібно терміново провести операцію, яка буде дорого коштувати. ОСОБА_10 вважаючи, що її дочці терміново потрібна допомога, погодилась на такі протиправні вимоги останнього, але зазначила, що зможе надати лише 17 000 гривень, оскільки більше грошей не має, на що ОСОБА_7 погодився. Після цього, 26.06.2023, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, представившись лікарем та отримав від потерпілої ОСОБА_10 грошові кошти готівкою у сумі 17 000 гривень, на операцію дочці, чим завдав майнової шкоди останній на вказану суму.

Крім цього, 25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував поблизу будинку за адресою: вул. Князя Острозького, 40 у м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману вчинений повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку № 40 по вул. Князя Острозького в м. Тернополі, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , представився представником посольства Канади та повідомив, що її сина ім`я ОСОБА_12 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого йому було завдано тілесних ушкоджень у зв`язку із чим потрібно терміново провести операцію, яка буде дорого коштувати. В подальшому, в ході телефонної розмови, ОСОБА_7 повідомляє потерпілій, що грошові кошти потрібно буде передати громадянину ОСОБА_13 , який прийде за адресою проживання, забере грошові кошти та в свою чергу передасть їх за призначенням до лікарні. ОСОБА_11 , вважаючи, що її синові терміново потрібна допомога, погодилась на такі протиправні вимоги останнього, але зазначила, що зможе надати лише частину грошових коштів, а також банківські картки, на що ОСОБА_7 погодився. Після цього, 26.06.2023, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, представившись лікарем та отримав від потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти готівкою у сумі 40 000 гривень, банківську картку «Ощадбанку» із № НОМЕР_3 на якій наявні грошові кошти у сумі 60 000 гривень, банківську картку «Ощадбанку» із № НОМЕР_4 на якій наявні грошові кошти у сумі 2 500 доларів США на операцію сина, чим завдав майнової шкоди останній на вказану суму.

24 лютого 2022 року прийнято Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, який затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, який був продовжений і діє по теперішній час.

25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.06.2023 близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_11 та перебуваючи за її згодою в приміщенні квартири АДРЕСА_3 звернув свою увагу на коробку, з якої потерпіла передала йому грошові кошти. Надалі ОСОБА_7 усвідомлюючи, що у вказаній коробці можуть бути цінні речі та майно, впевнившись що потерпіла ОСОБА_11 втратила пильність та не спостерігає за своїм майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу з коробки викрав ювелірні вироби в кількості 8 одиниць, а саме: 6 перстів, пару сережок та ланцюжок з підвіскою загальною вартістю 40 000 гривень. Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном місце скоєння злочину покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 40 000 гривень.

26.05.2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

26.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

28.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

28.06.2023 року стосовно ОСОБА_7 слідчим суддею застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном дії до 21 серпня 2023 року із визначенням застави в розмірі 214720 грн.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 слідчий суддя визнав доведеною обґрунтованість підозри його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до клопотання та надана їм оцінка при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

11 серпня 2023 року слідчим завершено досудове розслідування і надано підозрюваному і його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що продовжуючи 18 серпня 2023 року строк тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення питання продовження дії запобіжного заходу і відомості про особу обвинуваченого, який не має постійного доходу, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у 2023 році лише звільнився з місць відбування покарання та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох умисних злочинів, один з яких є тяжким, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та схильність до вчинення злочинів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність законних підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є належно мотивованим і відповідає як конкретним обставинам цього провадження та відомостям про особу підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою і проживав у м. Одеса разом із своєю матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги, не спростовують встановлених ризиків і правильності наведених висновків слідчого судді.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Що стосується, визначеного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, що також оспорює сторона захисту, то колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтю 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В цьому провадженні розмір застави було визначено ухвалою слідчого судді від 28.06.2023 року в сумі 214720 грн.

На переконання апеляційного суду, при визначенні ОСОБА_7 такого розміру застави, слідчий суддя правильно врахував положення ст.ст. 182, 183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб позбавити особу, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Окрім цього, слідчий суддя належним чином проаналізував обставини, пов`язані з визначенням розміру застави і врахував не лише матеріальне становище підозрюваного, а також і конкретні обставини злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а саме кількість епізодів злочинної діяльності відносно двох потерпілих, загальну вартість грошових коштів і майна, які були об`єктом злочинних посягань (близько 250 тис.грн.). Наведені обставини в сукупності з наявними даними про особу підозрюваного вказують на те, що мінімальний розмір застави (близько 50 тис.грн.) про який просить підозрюваний, не буде належним стримуючим засобом для запобігання наявним в даному випадку ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Порушень вимог КПК України, які би могли стати підставою для скасування ухвали суду в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді