Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 693/1454/14-к
Номер провадження 1-кп/711/164/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотанняобвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, по матеріалах обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 24.03.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.08.2023 року включно.

24.07.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що заявлені при обранні та продовжені обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання, ризики продовжують існувати і по даний час, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких злочинів, вчинення зґвалтування та крадіжок, відбував покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлює реальність відбування покарання у разі доведеності вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому перебуваючи на волі може ухилятися від явок до суду.

При цьому ОСОБА_6 протягом тривалого часу (більше п`яти років) переховувався від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим запобіжним заходом, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти належної процесуальної поведінки останнього.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 підтримала подане клопотання та просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Клопотання мотивоване тим, що на його думку, він незаконно утримується під вартою, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів його вини. Також вказує, що на даний час має вкрай тяжкий стан здоров`я, оскільки в СІЗО йому не надається належна медична допомога, надають тільки знеболюючі та пігулки, які призвели до погіршення стану здоров`я. При цьому він має можливість перебувати під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , в окремій кімнаті за місцем проживання його родичів, які в зв`язку з цілодобовими ракетними обстрілами Миколаївської області (місцем його проживання та реєстрації, є за адресою: АДРЕСА_2 ) надають дозвіл на його тимчасове проживання для можливості лікування у Черкаській міській лікарні №3 і він матиме можливість без затримки прибувати в судові засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 підтримали клопотання обвинуваченого та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши обґрунтування прокурора ОСОБА_9 , пояснення і заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , думку потерпілого ОСОБА_8 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, крім ризиків, визначених у ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» зазначено, що ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.08.2023 року включно.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, при цьому санкція п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Разом з цим, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів, що свідчить про стійку схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а тому ризики, про які зазначає прокурор, щодо можливості вчинення інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими та на даний час не зменшилися.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вже ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим, судом виносились ухвали про його привід та було оголошено у розшук, а тому ризики про які вказує прокурор, щодо можливого ухилення обвинуваченого від явки до суду чи не належного виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, на думку суду є обгрунтованими.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з виконанням його за адресою: АДРЕСА_1 , то на думку колегії суддів, вказаний запобіжний захід не здатний убезпечити існуючі ризики у цьому кримінальному провадженні.

Заявлені в клопотанні обвинуваченим ОСОБА_6 обставини, не нівелюють та не зменшують існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки, зважаючи на характеризуючі дані останнього, не надають впевненості та гарантій щодо подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , недопущення вчинення останнім протиправних дій, вчинення перешкод для встановленні істини по справі, при реальній можливості їх здійснити.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 не наведені належні та вагомі докази та обставини, що зменшують чи виключають існуючі ризики у даному кримінальному провадженні, що є підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обгрунтованих підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про який просив останній, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.09.2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27.07.2023 року о 09:00 годині.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3