ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002311 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 15 квітня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за:

- п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено 15 років позбавлення волі.

За ч. 1 ст. 358 КК України звільнено від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_11 99020 грн. 37 коп. матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

06 серпня 2019 року близько 22 год. 53 хв. ОСОБА_10 навпроти входу до кафе «Ботанік» по вул. Небесної Сотні, буд. 2 м. Полтави став справляти природні потреби в людному місці на тротуарі, порушуючи громадський порядок і спокій громадян. Отримавши зауваження охоронника ТОВ «Еліт Гард» ОСОБА_12 , який виконував свої службові обов`язки з охорони вказаного кафе та прилеглої території, ОСОБА_10 дістав зі своєї сумки короткоствольну зброю та з метою заподіяння смерті у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, вистрелив йому в область голови, від чого останній впав на землю, після цього підбіг до потерпілого та майже впритул здійснив другий прицільний постріл у праву скроневу ділянку голови, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть потерпілого.

Крім того, ОСОБА_10 незаконно придбав та станом на 07 серпня 2019 року за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 зберігав бойові припаси: 507 гвинтівочних спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм кільцевого запалення, 77 патронів «Флобера» калібру 22ВВ САР (6 мм) кільцевого запалення, 72 патрони «Флобера» калібру 22СВ САР (6 мм) кільцевого запалення, 17 патронів калібру 5,6 мм, а також вибухові речовини: 59,1 г. речовини на основі одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху та димного (чорного) пороху, 31,7 г. речовини на основі одноосновного димного (чорного) пороху, 1737,2 г. речовини на основі одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху.

Також, ОСОБА_10 на початку листопада 2012 року у м. Полтава знайшов офіційний документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 02 серпня 2006 року Миргородським МРВ УМВС України у Полтавській області на ім`я ОСОБА_13 , який умисно підробив, шляхом змін первинного змісту документа, а саме: видалення первинної фотокартки та наклеювання на її місце іншої фотокартки із кольоровим зображенням ОСОБА_10 та зміни первинного запису року народження «1990» на наявний «1980», з метою подальшого використання підробленого документу підроблювачем за наявності потреби на підприємствах та установах недержавної форми власності, в тому числі для отримання переказів та поштових відправлень на ТОВ «Нова пошта», підготовки анкети на працевлаштування торговим медичним представником.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримання.

Свої вимоги обґрунтовує, тим що судом незаконно було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення експертного дослідження відеозапису з камери спостереження ФОП « ОСОБА_14 » з назвою файлу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на предмет наявності змін у ньому.

Крім того, судом взято до уваги показання свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не були допитані в судовому засіданні, та протокол огляду від 31 серпня 2019 року ноутбука «Леново», який вилучено під час обшуку, проте ноутбук не був досліджений судом. Також, судом неправомірно проігноровано висновки судово-портретної експертизи №98 від 27 вересня 2019 року.

Просить взяти до уваги, що свідки дали суперечливі показання щодо ідентичності зображеної на відео біля кафе «Ботанік» особи. Вважає, що докази, надані для встановлення винуватості ОСОБА_10 , є недопустимими. Так, додаткове призначення у групу прокурорів прокурора ОСОБА_7 07 серпня 2019 року є порушенням вимог діючого КПК України, що потягло незаконне здійснення процесуального керівництва.

Також просить взяти до уваги, що вилучення відеозаписів з камер спостереження, у тому числі на запит прокурора, було здійснено без залучення спеціаліста, що не відповідає вимогам процесуального законодавства. Протокол обшуку від 07 серпня 2019 року за адресою: кв. АДРЕСА_2 , під час проведення якого був присутній слідчий ОСОБА_17 , який не входить у групу слідчих, також є недопустимим доказом та складений з порушенням ст. 104 КПК України. Зазначає, що зазначений обшук було проведено без отримання законних підстав для його здійснення та за відсутності ОСОБА_10 .

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурорів та представника потерпілої, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій є правильним і ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні не визнав вину та заперечив свою причетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, його винуватість повністю доведена такими доказами.

Допитана у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_18 зазначила, що проживає по сусідству з обвинуваченим, який неодноразово вів себе агресивно по відношенню до сусідів та уже раніше здійснював постріли з пістолета в їх сторону. Також на відеозаписах з місця події та з камер відеоспостереження «Безпечне місто» достовірно впізнала ОСОБА_10 та його дружину за статурою, ходою, зачіскою та одягом, оскільки знає їх тривалий час. Вказала, що 06.08.2019 обвинуваченого та його дружини вдома цілий день не було.

Свідок ОСОБА_19 , сусідка обвинуваченого, також негативно характеризувала ОСОБА_10 , як особу, яка схильна до конфліктів та раніше проявляла агресію. Також впізнала на відеозаписах з камер відеоспостереження з місця події та за маршрутом пересування обвинуваченого і його дружину.

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20 під час допиту в суді першої інстанції зазначили, що 06.08.2019 близько 22 год., перебуваючи поблизу кафе «Ботанік» в м. Полтава, почули постріл та побачили, як упав охоронець кафе. Після чого чоловік, схожий на обвинуваченого, здійснив ще один постріл в сторону потерпілого та пішов.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №38 від 04.06.2020 смерть потерпілого ОСОБА_12 настала у результаті набряку головного мозку, який є наслідком вогнепального поранення.

На відеозаписі з місця події зафіксовано особу, за усіма ознаками (статура, характерна хода, зачіска, одяг, сумка) ідентичну особі обвинуваченого ОСОБА_10 , яка вчинила два постріли у охоронця кафе «Ботанік».

Відеозаписи з камер спостереження «Безпечне місто» зафіксували маршрут руху особи, яка за всіма ознаками зовнішності одягом, взуттям, сумкою, зачіскою, статурою, характерною ходою схожа на особу, що в подальшому здійснила постріли у потерпілого. Ця особа разом з жінкою, що вочевидь тотожна за статурою, зачіскою, зростом дружині обвинуваченого, ОСОБА_21 , рухалась з боку парку Перемоги на зупинку громадського транспорту «Небесної Сотні», де вони постояли приблизно 10 хвилин, та пішли вулицею Небесної Сотні в бік вулиці Європейської. Все це відбувалось в період часу безпосередньо перед вбивством потерпілого.

Під час перегляду відеозапису донька обвинуваченого та його дружини ОСОБА_15 впізнала своїх батьків на цих відео.

Вказані відеозаписи отримані слідчим у передбачений законом спосіб, з дозволу власників відеокамер, шляхом копіювання. Відсутність під час копіювання відеозапису спеціаліста не є порушенням КПК, оскільки для виконання таких дій не потрібні спеціальні знання.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.10.2011 №12-рп/2011 зробив висновок про те, що фактичні дані про вчинення злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки у результаті оперативно розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні.

Оскільки правомірність установлення камери відеоспостереження підтверджено рішенням Полтавської міської ради від 21.12.2018, договорами підряду №26 від 21.09.2017, №25 від 14.06.2019, №44 від 02.04.2019 з додатками, сертифікатом відповідної системи від 24.01.2019, та зазначені докази здобутий слідчим без порушень положень КПК, вимоги обвинуваченого про визнання цих відеозаписів недопустимими доказами є необгрунтованими.

Всупереч доводам обвинуваченого жодних підстав вважати відеозаписи такими, що зазнавали змін, немає, оскільки на відео чітко та послідовно зафіксовано подію злочину.

Факт перебування ОСОБА_10 в момент інкримінованих дій в центральній частині міста Полтави в місцях, зафіксованих камерами відеоспостереження, підтверджується також інформацією про з`єднання абонентського номеру, вилученого в ОСОБА_10 , відповідно до якої 06.08.2019 о 22 год. 05 хв. та 22 год. 08 хв. з`єднання із вказаного номеру відбулося в межах дії станції, розташованої по проспекту Першотравневому, буд. 19/2 в м. Полтава.

Наявність у ОСОБА_10 навичок застосування зброї підтверджується дозвільною документацією на її придбання, довідкою про проходження служби у Збройних Силах та звільнення із них у званні «капітан запасу». Також, 06.09.2017 надійшло повідомлення до поліції про проведення обвинуваченим навчальної стрільби з малолітньою онукою та 21.09.2017 зафіксовано факт зберігання ОСОБА_10 зброї за місцем проживання.

Із протоколу огляду ноутбука обвинуваченого від 31.08.2019 вбачається, що ОСОБА_10 наступного дня після вчинення злочину, 07.08.2019 о 09 год. 03 хв., здійснював вхід зі свого ноутбука «Леново» в мережу інтернет на сторінку висвітлення кримінальних новин Полтави.

При цьому до події злочину ОСОБА_10 , судячи зі змісту пошукових запитів на зазначеному пристрої, інтересу до такої інформації не проявляв.

Оскільки протокол огляду ноутбука складений відповідно до діючих норм законодавства, підстав для визнання цього доказу недопустимим, як того просить обвинувачений, немає.

Неможливість переглянути інформацію, що міститься в пам`яті ноутбука, безпосередньо у судовому засіданні не впливає на доказове значення протоколу його огляду, проведеного під час досудового розслідування.

Згідно з протоколом обшуку квартири від 07.08.2019 за місцем проживання ОСОБА_10 виявлено та вилучено речі обвинуваченого, зброю, боєприпаси, вибухові речовини, а також паспорт на ім`я ОСОБА_13 .

Відповідно до висновків судово-імунологічної експертизи №990 від 23.08.2019 та комплексної експертизи слідів рук, судово-медичної експертизи та експертизи зброї №1220 від 30.09.2019 на револьверах «Гром», «Сафарі», «WEIHRAUCH», «Альфа», пістолетах «Іж», «МР-38» виявлений піт може походити від ОСОБА_10 .

Висновками судових експертиз №1283 від 13.09.2019, №128 від 09.09.2019, №194 від 27.09.2019, встановлено факт належності предметів, вилучених за місцем проживання обвинуваченого, до бойових припасів та вибухових речовин.

За даними ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_10 від імені ОСОБА_13 протягом 2017-2019 років у відділенні №15 по вул. Європейська, 94 отримував товари.

Висновком судово-технічної експертизи документів №1274 від 11.09.2019 встановлено, що у вилученому за місцем проживання обвинуваченого паспорті на ім`я ОСОБА_13 маються ознаки змін первинного змісту документа та виявлено ознаки підроблення посвідчень учасників наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області паспорт ОСОБА_13 ним втрачений. У той же час ОСОБА_10 належить паспорт НОМЕР_2 від 25.11.1998. Вилучена в квартирі ОСОБА_10 фотокартка ідентична вклеєним до підроблених документів фотокарткам.

Крім того, під час огляду ноутбука обвинуваченого виявлено переписку та резюме із зміненими особистими даними, у тому числі на прізвище ОСОБА_13 .

Вказані докази є логічними, узгоджуються між собою, здобуті у передбачений законом спосіб, безпосередньо досліджені судом, а тому підстав ставити їх під сумнів колегія суддів не вбачає.

Твердження обвинуваченого про непричетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень колегія суддів розцінює як обрану лінію захисту.

Щодо показань дружини обвинуваченого ОСОБА_21 у судовому засіданні в суді першої інстанції про те, що 06.08.2019 близько 21 год. ОСОБА_10 пішов вигулювати собак та прийшов, коли вона вже спала, то ці показання спростовуються дослідженими судом доказами. Тому суд оцінює їх критично та вважає такими, що надані з метою допомогти чоловікові уникнути кримінальної відповідальності.

Всупереч доводам обвинуваченого, свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні у суді першої інстанції не стверджувала, що на відеозаписі з місця події зображений не обвинувачений, а лише вказала, що не впізнає осіб на цих відео. Такі показання свідка не спростовують висновку суду про те, що саме ОСОБА_10 вчинив вбивство ОСОБА_12 .

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_16 був допитаний безпосередньо під час розгляду справи судом першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неприйнятними.

Огляд відеозапису за участі свідка ОСОБА_15 проведено у відповідності до положень ст.237 КПК України. Частиною 4 вказаної статті передбачено право осіб, в присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої дії робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу. Така заява є складовим компонентом протоколу огляду як окремого процесуального джерела доказів, де фіксуються його хід та результати. Протокол огляду є самостійним процесуальним джерелом доказів і заяви, внесені до нього, всупереч доводам сторони захисту, не повинні ототожнюватися з показаннями особи.

Вказаний протокол огляду відповідає вимогам закону, слідча дія проведена у відповідності до вимог КПК і підстав для визнання цього доказу недопустимим немає.

Є безпідставними і доводи обвинуваченого про незаконність проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 . Вказана слідча дія проведена у відповідності до вимог ч.3 ст.233 КПК України, в подальшому на проведення обшуку було отримано дозвіл слідчого судді. Обшук квартири обвинуваченого, проведено у відповідності до положень ст.236 КПК України. Протокол обшуку відповідає вимогам, передбаченим ст.104 КПК України. Під час проведення слідчої дії були присутні поняті та власник квартири ОСОБА_21 , слідчу дію проведено із застосуванням відеозйомки, а присутність при проведенні обшуку слідчого ОСОБА_17 , який не включений до групи слідчих, не є істотним порушенням кримінального процесуального закону та не є підставою для визнання цього доказу недопустимим.

Неможливість портретної ідентифікації обличчя на відеозаписі з місця події з огляду на якість відеозйомки, всупереч доводам обвинуваченого, не спростовує його винуватість у вчиненні злочину.

Показання свідків, які добре знайомі з обвинуваченим, про те, що на відеозаписі з місця події вони впізнають ОСОБА_10 , не є процедурою пред`явлення особи для впізнання у розумінні ст.228 КПК України. Обвинувачений не оспорює, що знайомий із свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , підстави для проведення його впізнання свідками у даному випадку відсутні.

Оглянувши відеозапис, вказані свідки лише звернули увагу на характерні риси статури, ходи, зовнішності особи, що вчинила злочин, та вказали, що впізнають у цій особі свого сусіда ОСОБА_10 . Підстав не брати до уваги їх показання колегія суддів не вбачає.

Показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , якими вони характеризують ОСОБА_10 як конфліктну особу, не свідчать про наявність між ними та обвинуваченим конфлікту та не ставлять під сумнів їх свідчення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою від 07.08.2019 у кримінальному провадженні №0002311, яке у подальшому постановою від 22.11.2019 було об`єднано з кримінальними провадженнями №0003372 та №0003374, призначено групу прокурорів, у складі якої є ОСОБА_7 . Вказана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до положень ст.37, ст.110 КПК України. Тому доводи обвинуваченого про незаконну участь прокурора ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні є безпідставними.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та п.8 ч.2 ст.115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким, вчиненим проти життя особи із застосуванням зброї до особи, що виконувала службовий обов`язок, із малозначного приводу, обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вину не визнав, не розкаявся, завдану шкоду не відшкодував, пенсіонер, із вищою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений. Характеризується задовільно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, суд при призначенні покарання врахував зухвалий, холоднокровний та прихований характер і тяжкі наслідки діянь обвинуваченого.

Під час апеляційного розгляду підстав для пом`якшення чи призначенні більш суворого покарання обвинуваченому учасниками провадження не зазначено та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_10 покарання в межах санкцій відповідних статей є законним, справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, місцевим судом правильно зазначено, що строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України закінчилися. Оскільки ОСОБА_10 вину у вчиненому злочині не визнав та не заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, тому він підлягає звільненню від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Виходячи з викладеного вище, передбачених законом підстав для зміни чи скасування судового рішення, яке є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2022 року, щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4