Провадження № 1-кс/947/9369/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Виноградівка, громадянин України, освіта середня, одруженого, має 1 неповнолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, на початку червня 2023 року, більш точну дату місяці досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки тобто діючи з прямим умислом і переслідуючи мету збагатитися згодився на пропозицію ОСОБА_7 , яка володіючи добрими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ за рахунок вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, а саме: організувала незаконне переправлення чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, через державний кордон України поза межами пункту пропуску на території Тарутинського району Одеської області, межи якої розташовані з Республікою Молдова, за грошову винагороду у сумі 2800 доларів США.

Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне переправленням осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску за грошову винагороду підшукував осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, інструктував щодо перетину, а також ОСОБА_4 виконував роль водія, а саме на своєму автомобілі «GEELY CK» д/з НОМЕР_1 , зустрічав осіб та у подальшому відвозив до меж кордону України з межею кордону Республіки Молдова, а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

З метою безперешкодного проїзду частини транзитного автошляху Маяки-Удобне, ОСОБА_7 надавала особам, які бажали незаконно перетнути державний кордон України довідку про місце проживання особи на території Тарутинської сільської ради, а також шляхом проставлення печатки у паспорт громадянина України, виконавчого комітету Березинської сільської ради Тарутинського району Одеської області про те що особа зареєстрована на території вказаної селищної ради, що давало безперешкодно перетнути транзитний автошлях дороги Маяки-Удобне у напрямок території, яка межує з межами кордону Республіки Молдова.

Так, за розробленою ОСОБА_7 схемою, невстановлені досудовим слідством особи, а також ОСОБА_4 залучені до незаконної діяльності, пов`язаної із незаконним переправленням через державний кордон у якості виконавців та посібників, виконуючи роль перевізників, на своєму транспортному засобі, отримуючи у телефонному режимі вказівки від ОСОБА_7 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у визначений ними час, з відповідного обумовленого місця, перевозили осіб, які мали наміри незаконного перетину кордону України до подальшого населеного пункту або визначеного місця де їх очікував інший із учасників злочинної схеми.

27.06.2023 року, ОСОБА_8 , діючі відповідно заздалегідь розробленого плану з ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, щодо незаконного переправлення через державний кордон України, відвіз до кордону ОСОБА_9 , виконуючі роль пособника, за вказівкою ОСОБА_7 близько о 21 год. 00 хв. прибув в с. Красне Тарутинського району, Одеської області на своєму автомобілі «GEELY CK» д/з НОМЕР_1 , де зустрів ОСОБА_9 , та посадив у свій автомобіль для подальшого перевезення. Перебуваючі в автомобілі ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_9 , що до незаконного перетину через державний кордон України поза межами пункту пропуску. В подальшому ОСОБА_4 на своєму автомобілі «GEELY CK» д/з НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_9 на територію яка межує з кордоном Республіки Молдова, якого висадив з автомобіля вказав шлях прямування до кордону для безперешкодного незаконного перетину поза межами пункту пропуску на територію Республіки Молдова.

Також, 20.07.2023, ОСОБА_4 , діючі відповідно заздалегідь розробленого плану з ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, щодо незаконного переправлення через державний кордон України, відвіз до кордону ОСОБА_10 , виконуючі роль пособника, за вказівкою ОСОБА_7 близько о 21 год. 00 хв. прибув в с. Красне Тарутинського району, Одеської області на своєму автомобілі «GEELY CK» д/з НОМЕР_1 , де зустрів ОСОБА_10 , та посадив у свій автомобіль для подальшого перевезення. Перебуваючи в автомобілі ОСОБА_4 проінструктував ОСОБА_10 , що до незаконного перетину через державний кордон України поза межами пункту пропуску. В подальшому ОСОБА_4 на своєму автомобілі «GEELY CK» д/з НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_10 на територію яка межує з кордоном Республіки Молдова, якого висадив з автомобіля вказав шлях прямування до кордону для безперешкодного незаконного перетину поза межами пункту пропуску на територію Республіки Молдова.

21 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, а саме нецілодобового домашнього арешту, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 визнає себе винним, має власну сім`ю, не має змоги сплатити розмір застави.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом обшуку а/м FORD FUSION д/з НОМЕР_2 , в ході якого вилучені ідентифіковані грошові кошти;

- власними поясненнями підозрюваного.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Враховуючи надані прокурором матеріали кримінального провадження №0000015, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Також слідчий суддя вважає за необхідне підкреслити, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

В той же час, на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми, щоб стверджувати, що ОСОБА_4 має відношення до вказаного злочину.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000015 від 29.05.2023року відносно ОСОБА_13 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_13 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, підозрюваний оскільки постійно контактує з особами які проживають у прикордонній смузі з Республікою Молдовою, на думку сторони обвинувачення займався незаконним переправленням осіб через державний кордон України та володіє знаннями і навичками незаконного перетинання кордону, так як усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років; Зазначений ризик підвищений тим, що наразі в Україні введений воєнний стан, а ОСОБА_4 з високою вирогідністю обізнаний щодо методики незаконного перетину кордону. Крім того, за поясненнями підозрюваного він не проживає із своєю дружиною та дітьми, а тому їх наявність не знижує встановлених ризиків.

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, оскільки останній офіційно ніде не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому не виключаються спроби повторного вчинення вказаних корисливих кримінальних правопорушень останнім. Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що не має офіційного доходу, та наразі нічим не займається, що може свідчити про те, що він існував за рахунок незаконної діяльності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження а також підозрюваною за допомогою електронних засобів зв`язку, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.332 КК України.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, відсутність міцних соціальних зв`язків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 402 600 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Білгород Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 17 вересня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1