Справа № 946/4384/23
Провадження № 1-кс/946/1347/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Відділенням № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000785 від 18.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2023 до чергової частини ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 18.06.2023 приблизно о 10:19 годині командир другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 знаходячись на території Ренійського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 утримуючи у своїй руці предмет зовні схожий на пістолет розмахував ним та здійснив один постріл у гору.

18.06.2023 проведено огляд місця події, а саме центрального торгівельного ряду Ренійського центрального ринку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на відстані 20 метрів від вхідних воріт на ринок зі сторони вул. вул. Морвокзальна (колишня назва Пролетарська) у торговому ряду на тротуарній плитці виявлено один предмет зовні схожий на гільзу, який в ході проведення огляду місця події було вилучено та опечатано у сейф-пакет МВС № 1343903.

18.06.2023 командир другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно видав працівникам поліції належний йому предмет зовні схожий на стартовий пістолет на затворній рамі, якого є напис «SUR - 2608» НОМЕР_1 mm P.A.K., два магазини без будь-яких маркувань та вісім патронів, які вилучено та опечатано у сейф-пакет НПУ № ВУМ4010275.

Також, 18.06.2023 директор Ренійського центрального ринку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 добровільно видала працівникам поліції відеозапис з камер відео спостереження, які розташовані на території Ренійського центрального ринку, за адресою: АДРЕСА_1 за період часу з 10:05 години до 10:34 години від 18.06.2023 на диск DVD-R марки «hp» розміром 4,7 GB.

З метою повного, всебічного, та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення (злочину), є доцільним накладення арешту на вищевказане майно, що в свою чергу обумовлено метою збереження майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення № 2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

- один предмет зовні схожий на гільзу, який вилучено та опечатано у сейф-пакет МВС № 1343903;

- предмет зовні схожий на стартовий пістолет, на затворній рамі якого є напис «SUR - 2608» НОМЕР_1 mm P.A.K., два магазини та вісім патронів, які вилучено та опечатано у сейф-пакет НПУ № ВУМ4010275 та залишити на відповідальне зберігання у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, з метою подальшого проведення відповідних судових експертиз та слідчих дій у кримінальному провадженні;

- відеозапис з камер відео спостереження, які розташовані на території Ренійського центрального ринку, за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.Морвокзальна (колишня назва Пролетарська), 29 за період часу з 10:05 години до 10:34 години від 18.06.2023 на диск DVD-R марки «hp» розміром 4,7 GB та долучити до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1