У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

Справа №348/1476/23

Провадження №1-кс/348/307/23

26 червня 2023 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000270 від 24 червня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який депутатом не обирався, раніше судимий: 26.03.2019 вироком Надвірнянського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців; 17.10.2019 вироком Надвірнянського районного суду за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

Слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітан поліції ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 24.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, у період не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості, та в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ГХ, який продовжено Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 на 90 діб, повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 23.06.2023 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки майна, яке знаходилось у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_1 , направився до вказаного будинку та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник до будинку, який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 таємно -викрав мобільний телефон «Хіаоmі РОСО» М2102J20SG вартістю 5999 гривень, із сім-карткою компанії оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 150 гривень, що належить ОСОБА_8 та мобільний телефон «Sigma» «Х-Style S5502», вартістю 2500 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після вчинення злочину ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

24 червня 2023 року в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 затримано за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

25 червня 2023 року на підставі п. 1 ч. І ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 23.06.2023, протоколом допитів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проколом огляду предмету, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані потерпілих та свідків, тому перебуваючи на волі, він об`єктивно матиме можливість чинити на них тиск. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є неодноразово судимим, однак, останній висновків для себе не зробив та вчинив новий тяжкий злочин, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм та законів України.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, розлучений, на утриманні нікого не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів. Тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, надали пояснення, аналогічні змісту клопотання, просили клопотання задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти обґрунтованості підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зазначив, що ОСОБА_5 не заперечує вчинення ним злочину, він віддав сам мобільні телефони. Однак, вважає, що прокурором не доведено належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, зазначив, що у ОСОБА_5 на піклуванні є літні батьки, яким він допомагає по господарству. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував свою причетність до злочину, обґрунтованість підозри не заперечує. Вину у вчиненому визнає. Підтримав думку свого захисника, також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає цілком достатнім обрання запобіжного заходу у увигляді домашнього арешту. Просив врахувати, що він має літніх батьків та невдовзі до нього має приїхати співмешка.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5статті 9 КПК).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що не спростовує доводи слідчого про обґрунтованість підозри, свою вину визнає.

З матеріалів, доданих до клопотання слідує, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий і прокурор надали в копіях такі докази: протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 , заяву потерпілої ОСОБА_8 про залучення до провадження як потерпілої, протоколи допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 24.06.2023, протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , протокол огляду предмету, протокол затримання особи, підозюваної у вчиненні злочину, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

За змістом вказаних документів, на підставі показань потерпілих, свідка і іншіх доказів, все вказує на те, що 23.06.2023 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , проник до приміщення будинку за адресою АДРЕСА_1 , та таємно викрав мобільний телефон «Хіаоmі РОСО» М2102J20SG та мобільний телефон «Sigma» «Х-Style S5502».

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена підозра є обгрунтованою (не є явно необгрунтованою) і може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, офіційно не працює, в будь-який момент може змінити місце проживання, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним, зважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання.

При оцінці ризику впливу на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від учасників процесу (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від учасників процесу та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні лише розпочалося, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, потерпілі та свідки ще не були допитані в судовому засіданні, тому підозрюваним може бути здійснений вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи, а тому перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Ризик вчинення іншого кримінального провадження підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 17.10.2019 вироком Надвірнянського районного суду за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, однак, останній повторно підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, що свідчить про небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм і законів України, а також про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Самі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст.177КПК України є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину проти власності та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий та прокурор на основі наданих доказів довели наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Так, особистого зобов`язання для запобігання трьом доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Застосування особистої поруки є неможливим, оскільки відсутні особи, які б висловили готовність надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.

Посилання сторони захисту про можливість застосуваня до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя вважає необгрунтованими, оскільки враховує характер підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, що потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_5 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу підозрюваного, та наявність ризиків переховування, можливості впливу на потерпілих та свідків по кримінальному провадженні, та вчинення іншого кримінального правопорушення, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності підозрюваного самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Застосування вказаного заходу забезпечення може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Крім того, суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 в будь-який момент може змінити місце проживання.

Доводи сторони захисту про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, суду не надано доказів про місце можливого перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, не зазначено правові підстави проживання ОСОБА_5 в такому житлі, стан придатності житла до проживання, дані про інших осіб, які проживають у відповідному житлі, їх думку щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 домашнього арешту у відповідному житлі.

Тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дає змоги в повній мірі нівелювати існуючі ризики, у тому числі переховування від суду.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо розміру застави.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити заставу ОСОБА_5 - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104000 грн., яка на переконання суду є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у разі її внесення, а також у разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, не відлучатися з с . Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утриматись від спілкування із потерпілими і свідками в даному кримінальному провадженні.

Висновки суду.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задовольнити частково, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно відмовити, оскільки слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.177,178,182,183,193,194 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000270 від 24.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України щодо ОСОБА_5 задовільнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Строк перебування під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання з 10 години 30 хвилин 24 червня 2023 року до 10 години 30 хвилин 23 серпня 2023 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104 000 (сто чотири тисячі) гривень.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави-отримувач ТУДСА України в Івано-Франківській області,,№ UA0002265,Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження №1-кс/348/307/23, ЄУН № 348/1476/23.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після перевірки документа, що підтверджує внесення застави негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді,суду;

- не відлучатися з с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілими і свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному чи іншому заставодавцю наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 28 червня 2023 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1