Справа № 559/1105/23
Провадження № 1-кс/559/357/2023
УХВАЛА

"10" травня 2023 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Дубенської оружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000222 від 10.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 10.04.2023 близько 15 год. зупинено автомобіль «Рено Магнум» із напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який перевозив деревину породи «Дуб» у кількості близько 19 метрів кубічних без відповідних документів. Під час огляду місця події 10.04.2023 працівниками поліції вилучено автомобіль вантажний марки «Рено Магнум», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , що зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію на ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_1 , із наявною в його вантажному відділенні лісопродукцією у вигляді колод деревини породи «дуб», об`ємом близько 19 м3, які складені в чотири ряди в загальній кількості 51 (п`ятдесят одна) колода. Також присутній під час огляду спеціаліст філії «Дубенське лісове господарство» ОСОБА_7 зазначив, що наявні бирки на колодах не відображаються в базі «Національного агентства лісових ресурсів України», що викликають сумніви щодо законності походження вказаної деревини. Після огляду майно поміщене на територію спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне Дубенського району Рівненської області. 11.04.2023 постановою слідчого вищевказані предмети визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.04.2023 накладено арешт на 51 (п`ятдесят одну) колоду породи «дуб» близько 19 м3 строком на 1 місяць.

04.05.2023 свідком ОСОБА_4 надано до матеріалів кримінального провадження копії документів щодо походження деревини, яка ним була продана та перевозилася 10.04.2023.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді від 12.04.2023 накладено арешт, строк дії якого спливає 12.05.2023, КПК України не містить положень, які б регламентували продовження раніше накладеного арешту, а потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, оскільки надані 04.05.2023 ОСОБА_4 копії документів потребують додаткової перевірки, а постанова слідчого, якою вищевказані колоди визнано речовим доказом, є чинною.

В судовому засіданні прокурор підтримала власне клопотання. Просить накласти арешт на колоди дуба, вилучені 10.04.2023, бо є ризики розпилу чи продажу деревини, про що говорить і сам ОСОБА_4 . Поки що неможливо ідентифікувати як надані підприємцем документи стосуються вилучених колод дуба. За цей місяць досудовим слідством отримано тимчасовий доступ до речей і документів, що стосуються діяльності ФОП ОСОБА_4 , його допитано як свідка. Деревину перевезли зі штрафмайданчику в лісгосп. Експертизи деревини не призначали, тому що не виключено і її законне походження й витрачати державні кошти в такому випадку буде недоцільно. Метою накладення арешту на вилучену деревину є зберегти її задля забезпечення інтересів суспільства в розслідуванні кримінального правопорушення. В Тернопільську область із запитом чи є в них кримінальне провадження за фактом незаконної порубки деревини не зверталися, а в Рівненській області факту незаконної порубки не виявлено, в Дубенському районі проводиться розслідування.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання, тому що товар псується, втрачається його якість, при переробці він вже більше втратить, ніж планувалося раніше. Неналежне зберігання деревини лише погіршило ситуацію. Документи на дуб є, всі надав слідству, щоб вони перевірили, де і як він брав товар, розказав, де навантажував, це те ж місце, що на фото слідчого. У документах зазначено 5,7м.кв. деревини, але її різав, щоб покращити якість і дорожче продати, тому де-не-де позрізали бирки лісгоспу. А товар він віз на переробку. Бирки на дереві то для власного користування, із зазначенням діаметру. Оплатив за дуб і віз на переробку, домовленість була, що там перероблять, продадуть і тоді йому заплатять. За місяць слідство нічого не зробило. Він хоче забрати дерево, бо ж здійснює підприємницьку діяльність і несе втрати, але розуміє обов`язок зберігати речовий доказ.

Представник власника вилученого майна в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на деревину, тому що ОСОБА_4 підприємець,я кий працює на території Тернопільської області,а клопотання матеріально обґрунтовано лише тим, щоб ОСОБА_4 сам доводив походження деревини. Доказів того, що на території Рівненської області було зафіксовано факт незаконної порубки деревини немає, щоб можна було його перевірити. Підприємець надав документи на деревину, яку придбав у значно більшій кількості на законних підставах. Але він встиг її вже частково переробити, щоб покращити купівельну спроможність, тому нема можливості їх спів ставити дерево і пеньки, яких не виявлено, та й для того колоди хоча б потрібно було обміряти. А так, щоб повантажити й покращити зовнішній вигляд деревини, підприємець обрізав її та підчистив, щоб вона мала більшу ціну це господарська діяльність. Якщо є сумнів у дійсності документів, то хай порушують справу про підробку документів й таке розслідування не залежатиме від деревини. Підстав, щоб накладати арешт ще раз на деревину немає. Слідчий суддя врахував баланс інтересів і дав достатньо часу органу досудового розслідування місячний термін, щоб слідство перевірило і усунуло свої сумніви в процесуальний спосіб в межах кримінального провадження. Але немає нічого по незаконній порубці деревини та перевезенню до перевізника ОСОБА_6 претензій немає у слідства, власник ОСОБА_4 надав все, що в нього було по документам на ліс і пояснив ситуацію, а більше навіть приблизно ніхто підозрюваним бути не може в цій справі. Просить відмовити в накладенні арешту на майно.

Заслухавши прокурора, власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, зроблено наступний висновок.

Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР №0000222 від 10.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Під час огляду місця події, з дозволу власника, вилучено вантажний автомобіль із напівпричепом, також в ньому наявна 51 колода деревини породи «дуб», діаметр яких не виміряно, дерево не пронумероване й при вилученні відповідні бирки до нього не прикріплені. В подальшому вилучені транспортний засіб і деревина визнані речовими доказами постановою слідчого. Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12.04.2023 накладено арешт строком на 1 (один) місяць на 51 (п`ятдесят одну) колоду деревини породи «дуб», об`ємом близько 19 метрів кубічних, що вилучена 10.04.2023, і вирішено зберігати на території спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне, Дубенського району Рівненської області, як і клопотав прокурор. Проте в накладенні арешту на транспортний засіб «Рено Магнум», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_3 відмовлено. Ухвала набрала законної сили, згідно тексту останньої щодо арешту транспортного засобу з причіпом, то слідчому судді всупереч п.1 та п.2 ч.3 ст. 132 КПК України не доведено, що є хоч якийсь доказ обґрунтованості можливої підозри офіційному перевізнику за транспортування деревини, до якої є питання і, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власника, щоб арештувавши автомобіль, фактично, позбавити його джерела доходу, не доведено, що взагалі існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження транспортного засобу, що передбачено ч.2 ст. 170 КПК України; внаслідок очевидної не співмірності, в підсумку в цій частині в задоволенні клопотання відмовлено. Щодо законності походження деревини, яку оглянув спеціаліст і виник обґрунтований сумнів, то тут подальше розслідування виправдане… (на той час) достеменно невідомий власник деревини, проте досудовому розслідуванню буде достатньо місяцю часу, щоб здійснити всі необхідні процесуальні дії, зафіксувати слідову інформацію, оцінити, і триваліший період арешту майна, що перебуваючи на відкритому просторі руйнуватиметься, - не є виправданим. Оцінивши потреби досудового розслідування і співмірність обмеження прав осіб, слідчий суддя вважав необхідним накласти арешт на деревину строком на 1 місяць, а не до кінця кримінального провадження, подальша перспектива і тривалість якого достеменно оцінена бути не могла.

Тож, органом досудового розслідування вже місяць перевіряється версія про незаконні порубку та перевезення деревини. В матеріалах кримінального провадження і при вирішенні першого клопотання про накладення арешту на майно були наявні копії товарно-транспортної накладної №10/04 від 10.04.2023 із зазначенням замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача, ФОП ОСОБА_6 вказаний перевізником, а ФОП ОСОБА_8 відправником, були відомості про вантаж, рахунки на оплату та видаткова накладна. З нового, то орган досудового розслідування звернувся 01.05.2023 та отримав за ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівнесенької області від 01.05.2023 тимчасовий доступ до податкової інформації ФОП ОСОБА_4 , на що фіскальний орган роз`яснив слідству яким чином відбувається оподаткування ФОП ОСОБА_4 та підтвердив, що останній з 06.03.2001, з 01.04.2012 і по теперішній час є платником податку і перебуває на відповідному обліку.

Також ОСОБА_4 було допитано як свідка і він долучив усі наявні документи на деревину, її придбання та переробку (договір переробки деревини №1-03 від 01.03.2023 на придбання сировини лісоматеріалів і накладну, чисельні ТТН про перевезення деревини із зазначеними місцями навантаження лісництва Чернівецької та Івано-Франківської областей на загальну суму та об`ємом деревини, що перевищує вилучені). В повторному клопотанні про накладення арешту на деревину ОСОБА_4 прокурором вже зазначений як власник. Доказів, що у Дубенському районі Рівненської області чи взагалі в Рівненській області, сусідній Тернопільській, де зареєстрований власник деревини як ФОП, або Івано-Франківській, Чернівецькій областях, звідки походить деревина згідно документів, що в матеріалах провадження, було зафіксовано хоч одне місце незаконної порубки - слідчому судді не надано. Немає місця, де масово незаконно вирізали дуб та знаходяться пеньки, - немає і з чим порівнювати деревину, на арешті якої наполягає прокурор.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України. При цьому, для збереження речового доказу арешт накладається на майно будь-якої особи, якщо воно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Проте, слідчому судді не доведено, що є хоч якийсь доказ виправданості подальшого розслідування і досягнення завдання за ст.2 КПК України чи можливої підозри ФОПу, якого вже і допитали як свідка, за незаконну порубку або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу, що потреби досудового розслідування і мета розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власника, щоб арештувавши деревину і продовжувати її утримувати невизначений термін. Експертиза щодо вилученої деревини не призначена з поясненням, що її походження ймовірно законне. Згідно ухвали слідчого судді від 12.04.2023 про накладення арешту на 51 колоду деревини породи «дуб», її мали зберігати на території спеціального майданчика, що за адресою: с. Привільне Дубенського району, як клопотав прокурор. Проте, в матеріалах наявний акт приймання передачі речового доказу на зберігання від 14.04.2023, відповідно до якого слідчий передав на відповідальне зберігання 51 колоду породи «дуб» представнику філії «Дубенське лісове господарство» в смт. Смига Дубенського району, при цьому додатковий огляд деревини здійснено не було, її не виміряно і при передачі на нове місце зберігання марковано за бірками, які позначив сам власник ОСОБА_4 , що і підтвердив у судовому засіданні.

Також не доведено, що колоди деревини відповідають критеріям ст.98 КПК України: були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, вони набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і за ч.1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчому судді не доведено, що арешт майна, про який йдеться в клопотанні, дозволить досягти дієвості кримінального провадження за ч.1 ст.246 КК України.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Всі три вищезазначені пункти слідчому судді не доведено, хоча згідно ч.6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Враховуючи вищезазначене, дотримуючись порядку вирішення питань, що стосуються запобіжних заходів загалом і арешту зокрема, оцінивши потреби досудового розслідування і співмірність обмеження прав власника, необхідність накладення арешту на деревину в кримінальному провадженні слідчому судді прокурором не обґрунтована і не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого звертається із клопотанням прокурор, відповідно і продовжити дію запобіжного заходу, наклавши арешт на триваліший, ніж 1 міс. строк, неможливо.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що посилання прокурора на п.11 розділу 5.6. Узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 не заслуговує на увагу, оскільки в цій справі метою накладення арешту на майно вказано не можлива конфіскація чи забезпечення цивільного позову, а збереження речового доказу, а ухвала слідчого судді від 12.04.2023 набрала законної сили. В подальшому судова практика була змінена в сторону гарантування дотримання балансу потреб досудового розслідування і прав власника, з огляду на обов`язки держави в розрізі ст. 8 ЄКПЛ (не втручатись в приватне життя, в сферу дії якої підпадає підприємницька діяльність і можливий втрачений дохід від неї, а якщо держава втручається, то лише на підставі закону, згідно легітимної мети і щоб захід був необхідним та достатнім в демократичному суспільстві, тобто пропорційним, строк арешту майна впливає саме на останнє поняття пропорційності втручання, що і забезпечив слідчий суддя згідно повноважень). Також не заслуговує на увагу посилання представника власника майна, що прокурор не вправі звертатись ще раз з клопотанням про накладення арешту на майно, таким чином продовжуючи його дію, бо порядок не передбачено КПК. Як зазначалось вище, арешт майна це захід забезпечення кримінального провадження, який за загальним правилом може бути встановлено, змінено чи скасовано, на що додатково вказує і ч.7 ст. 132 КПК України, а враховуючи функції прокурора, він діяв згідно своїх повноважень в цьому процесі.

Керуючись ст.98, 131-132, 170-173, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання прокурора Дубенської оружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000222 від 10.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти дні.

Повний текст ухвали виготовлено 11.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1