Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1389/23
Провадження № 1-кп/553/1157/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні підготовче засідання у кримінальному провадженні №0000179 від 07.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Ленінського районного суду м.Полтави знаходиться згадане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій, яке вмотивовано наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати, та неможливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

За посиланням прокурора обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків і потерпілих.

Копія письмового клопотання із детальним обґрунтуванням наявності вказаних ризиків була вручена обвинуваченій.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечила, прохала застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на стан здоров`я та не доведеність заявлених ризиків.

Потерпілі у підготовче судове засідання не прибули, звернувшись із відповідними клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції сторін, суд вказує, що у відповідності до ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, зокрема, продовжити заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в свою чергу, є винятковим запобіжним заходом, та відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішення питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу залежить насамперед від того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено той факт, що ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, та те, що інший, більш м`який запобіжний захід наразі, є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, у вказаному провадженні їй пред`явлено обвинувачення у вчиненні низки корисливих злочинів, також на розгляді суду знаходиться інше об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні аналогічних злочинів, а від так остання може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та під загрозою покарання ухилитись від суду. При цьому наразі у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, та з огляду на стадію судового провадження свідки, потерпілі ще не допитувались, тому здійснення на них впливу потенційно є можливим.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, суд доходить висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченої, з огляду на що відхиляє її доводи щодо доцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому суд не ігнорує повідомлені обвинуваченою відомості про стан її здоров`я, однак доказів того, що внаслідок певного захворювання вона наразі не може утримуватись від вартою, суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Питання про визначення застави вирішено судом у відповідності до вимог ст.183 КПК України.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурор прохала призначити кримінальне провадження до судового розгляду та об`єднати його з іншим кримінальним провадженням у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , яке знаходиться на розгляді головуючого.

Обвинувачена ОСОБА_4 прохала кримінальні провадження у відношенні неї розглядати спільно та не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду.

З`ясувавши думки учасників судового провадження, перевіривши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що обвинувальний акт підсудний Ленінському районному суду м. Полтави. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору або закриття провадження не виявлено. Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників судового провадження.

Вирішуючи питання про об`єднання кримінальних проваджень, суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

За змістом ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали, зокрема, щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що на розгляді суду знаходиться інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 (справа №553/226/23), у цих кримінальних провадженнях обвинувачується за вчинення кримінальних правопорушень одна й та ж особа, а кримінальні провадження знаходяться у одного судді, беручи до уваги положення ст.ст.217,334 КПК України, суд вважає за доцільне об`єднати кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в одне, що буде сприяти більш повному та об`єктивному розгляду даних кримінальних проваджень у розумні строки.

Оскільки під час підготовчого судового засідання були вирішені передбачені ст.315 КПК України питання, суд вважає за можливе завершити підготовку та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.316 згаданого Кодексу, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000179 від 07.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м.Полтави.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, (справа 553/1389/23), об`єднати з об`єднаним кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України (справа №553/226/23).

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти спільний єдиний унікальний номер судової справи - 553/226/23 (номер провадження №1-кп/553/1082/2023) та призначити до спільного судового розгляду на 27.06.2023.

Продовжити застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 25.08.2023 включно.

Визначити обвинуваченій заставу у розмірі 53680 грн, яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області обвинуваченою або заставодавцем.

В разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинувачену з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

В разі внесення застави покласти на обвинувачену наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати до суду за першим викликом; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання обвинуваченим перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1