ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/849/22
Провадження №1-кс/477/809/23
УХВАЛА

про арешт майна

07 вересня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні №0000088 від 05 листопада 2022 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000088 від 05 листопада 2022 року із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 13 липня 2023 року в ході проведення обшуку іншого володіння особи приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме речі та документи згідно переліку.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів 05 листопада 2021 року внесено відомості до ЄРДР за №0000088 та розпочато досудове розслідування за частиною першою статті 204 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами за адресою розташування нежитлового приміщення: АДРЕСА_1 , у магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюється зберігання та збут фальсифікованих алкогольних напоїв, серед яких горілка, коньяк, розлиті у ПЕТ ємності та тютюнових виробів без марок акцизного податку.

13 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук нежитлового приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час якого виявлено та вилучено мобільні телефони, пляшки з речовиною, що має характерний запах спирту, які постановою слідчого від 13 липня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має ознаки речових доказів з метою забезпечення збереження речових доказів, вирішення питання щодо проведення експертиз, а також з метою недопущення знищення чи їх приховування винила необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно із встановленою забороною будь-якій фізичній чи юридичній особі користуватися та розпоряджатися цим майном , через що прокурор ОСОБА_4 звернулася з даним клопотанням.

У судовому засідання прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 повністю підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Третя особа, стосовно майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучене майно, посилаючись на порушення вимог КПК України при проведенні обушку, зокрема, проведення обшуку особами, які не уповноважені на його проведення; невручення протоколу обшуку особі, у якої вилучено майно, що має своїм наслідком визнання усіх доказів недопустимими, тому вважає, що підстав для задоволення клопотання немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з представлених матеріалів, відділом Миколаївської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000088 від 05 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області, за фактом незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних виробів.

За рапортом старшого оперативного уповноваженого в ОВС УСР в Миколаївській області ДСР НПУ від 09 червня 2023 року, в ході проведення перевірки та виконання доручення слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області вжитими оперативними заходами встановлено, що в магазині-кафетерії «Чарка», за адресою: АДРЕСА_1 , невстановленими особами здійснюється зберігання та збут фальсифікованих алкогольних напоїв, серед яких горілка, коньяк, розлитої у ПЕТ ємності та тютюнових виробів без марок акцизного податку. Вище вказане нежитлове приміщення розташоване у житловому будинку (літ. А-9) по просп. Героїв України в місті Миколаєві.

13 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук нежитлового приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено пляшки з речовиною, що має характерний запах спирту, які мають ознаки фальсифікованої алкогольної продукції та мобільні термінали.

Постановою слідчого від 13 липня 2023 року вилучені в ході обшуку предмети визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вважаючи, що вилучені під час огляду речі мають ознаки речового доказу, з метою забезпечення їх збереження, прокурор 26 липня 2023 року звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, а також з урахуванням заперечень третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 КПК України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення статті 64-2 КПК України у сукупності з положенням частини третьої статті 170 КПК України та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку нежитлового приміщення магазину-кафетерію «Чарка», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 може бути накладено арешт, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

Указане спростовує заперечення ОСОБА_3 , щодо неможливості накладення арешту на це майно за відсутності ознак його причетності до вчинення інкримінованого правопорушення.

Згідно частин другої статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання, прокурор ОСОБА_4 звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням посилається на те, що вилучені речі мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є доказами злочинної діяльності, а тому відповідно до статті 170 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, існують правові підстави для арешту вилученого майна.

Частина перша статті 204 КК України встановлює відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Надані прокурором дані дають достатні підстави для того, щоб вважати, що вчинення злочину. При цьому, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Отже, надані прокурором докази дають достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

За положенням статті 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, слідчий суддя погоджується, що вилучені в ході обшуку 13 липня 2023 року речі та документи, які мають ознаки фальсифікованої алкогольної продукції, можуть бути безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, при цьому вказані речі дійсно можуть бути речовими доказами незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовленої алкогольної продукції, зокрема, з ними можуть проводитися певні експертизи, відповідають критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, як предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, предметом вчинення злочину, а тому мають бути арештовані для їх збереження в якості речового доказу, що саме на цій початковій стадії є необхідним для з`ясування всіх обставин справи, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Накладення арешту на тимчасово вилучене майно в даному випадку перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, тільки щоб тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення. Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності збереження речових доказів, які ймовірно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, що завдають шкоду суспільству, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості.

Таким чином, загальний інтерес виправдовує втручання, яке не можна розглядати як невідповідне переслідуваній меті.

При цьому, доводи власника вилученого майна про те, що в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалів не доведено, що зазначене вище майно використовувалося в злочинній діяльності чи набуте злочинним шляхом, не можуть бути підставою для відмови у накладенні арешту на майно, з наведених вище обставин та у зв`язку з тим, що перевірка використання вилучених при обшуку речей на предмет їх можливого використання в ході протиправної діяльності, наявності в них ознак речових доказів, тощо можлива лише в ході проведення відповідних слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження. Тому, враховуючи стадію кримінального провадження, твердження, що вказане майно не стосується кримінального провадження є передчасним.

Отже, слідчий суддя вважає належними доводи прокурора, що на даному етапі досудового розслідування існує потреба у накладені арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею відхилятюься доводи третьої особи, стосовно майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_3 , щодо недопустимості долучених до клопотання доказів, як таких, що отримані з порушенням вимог процесуального закону при проведенні слідчих дій, зокрема обшуку, з огляду на те, що оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини, а їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Однак, доводи ОСОБА_3 не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість зазначених доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи ОСОБА_3 про те, що обшук проводили особи, які не зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на його проведення слідчий суддя також вважає необґрунтованими, оскільки за змістом протоколу обшуку від 13 липня 2023 року, обшук проводився та фіксувався слідчим групи слідчих у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , із залученням оперативних співробітників, що кореспондується з положеннями статті41 КПК України.

Доводи ОСОБА_3 на те, що після проведення обшуку, копію протоколу не було вручено сторонній особі, у якої було вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 , яка є найманим працівником кафе, де проводився обшук, слідчий суддя не бере до уваги, так як остання до слідчого судді з відповідною заявою та/або запереченнями не зверталася, та не уповноважувала ОСОБА_3 на представництво її інтересів.

З урахуванням зазначеного, підстав, передбачених статтями 87-89 КПК щодо визнання доданих до клопотання доказів недопустимими під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено, а тому на стадії досудового розслідування зазначені доводи є передчасними.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, що було вилучено 13 липня 2023 року в ході проведення обшуку іншого володіння особи приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-якій фізичній чи юридичній особі користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 13 липня 2023 року під час проведення обшуку іншого володіння особи приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy А12», ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 у якому знаходиться дві сім карти операторів мобільного зав`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон, марки «ZTE F7020», ІМЕІ: 1) НОМЕР_5 ; 2) НОМЕР_6 у якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_7 ;

-полімерну пляшку, об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту;

-дві полімерні пляшки, об`ємом 5 літрів із залишками рідини прозорого кольору (краплі) з характерним запахом спирту;

-чотири полімерні пляшки, об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту;

-три скляні пляшки «NENIROFF», об`ємом 1 літр з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту, упакування яких порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-дві скляні пляшки «NENIROFF», об`ємом 0.7 літра з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту(одна пляшка повна, у другій залишки на дні), упакування яких порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-одну скляну пляшку «PERVAK», об`ємом 0.5 літра з рідиною прозорого кольору (пляшка заповнена на 1/3) з характерним запахом спирту, упакування якої порушено та на якій міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-дві скляні пляшки «NENIROFF», об`ємом 0.5 літра з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту, упакування яких порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-одну скляну пляшку «HLIBNY DAR», об`ємом 0.7 літра з рідиною прозорого кольору з характерним запахом спирту, упакування якої порушено, одну скляну пляшку «GREEN DAY», об`ємом 0, 5 літра з рідиною прозорого кольору (близько 100 грам) з характерним запахом спирту, упакування якої порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-дев`ятнадцять скляних пляшок, марки «NENIROFF», об`ємом 0.5 літра з рідиною прозорого кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-три скляні пляшки, марки «AZNAURI», об`ємом 0.5 літра з рідиною темного кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-п`ять скляних пляшок, марки «ADJARI», об`ємом 1 літр з рідиною темного кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-шість скляних пляшок, марки «GREEN DAY», об`ємом 1 літр з рідиною прозорого кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-п`ять скляних пляшок, марки «ЯВОРА», об`ємом 0.7 літра з рідиною прозорого кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-одну скляну пляшку «NENIROFF», об`ємом 0,7 літра з рідиною темного кольору з характерним запахом спирту, упакування якої порушено та на якій міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-п`ять скляних пляшок «HLIBNY DAR», об`ємом 0,5 літра з рідиною прозорого кольору, упакування яких не порушено та на яких міститься паперова стрічка з характерними ознаками акцизної марки;

-відео реєстратор «ALHUA»,

у виді заборони будь-якій фізичній чи юридичній особі користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду,протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7