Справа № 510/2077/22
Провадження № 1-кп/510/223/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рені Одеської області, клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2022 р. до Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000693 від 17.10.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 256 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, тобто участі у злочинній організації та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 спи 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), пошкодження та знищення його майна, вчинене організованою групою (злочинною організацією).

За сукупністю скоєного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), пошкодження та знищення його майна, вчинене організованою групою (злочинною організацією);

-ч. 2 ст. 255 КК України за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації.

Ухвалою Ренійського районного суду від 11.03.2023 р. відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронних засобів контролю, строком до 08.05.2023 р.

05.05.2023 р. ухвалою Ренійського районного суду Одеської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 год. до 06.00 год., з використанням електронних засобів контролю, строком до 05.07.2023 р.

Враховуючи те, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 закінчується 05.07.2023 р., а ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого не зменшився, а також є вагомі ризики того, що після спливу терміну застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 почне переховуватись від суду, прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 строком на два місяці.

Крім того, прокурор вважає, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, використовуючи наявні зв`язки у кримінальному світі, може вчинити дії, направлені на незаконний вплив на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у вказаному та похідних кримінальних провадженнях з метою схилити їх змінити їх свої покази у суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просила зміни час перебування під домашнім арештом на період дії комендантської години тобто з 00 год. до 05 год.. та виключити носіння електронних засобів контролю, оскільки ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за загальною мобілізацією у роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це унеможливлює виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, долучених до клопотання матеріалів, суддя дійшов до висновку, про продовження запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У ст. 177 КПК України зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суспільству. На підставі цього, суд вважає за можливим висловити припущення щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: допитами свідків, проведеними обшуками, протоколами огляду предметів, протоколами огляду місця подій, висновками експертів, речовими доказами та комплексом інших зібраних доказів в їх сукупності.

Таким чином, в урахуванням позиції прокурора, позиції захисника, а саме те, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за загальною мобілізацією у роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 і носіння електронних засобів контролю перешкоджає виконанню покладених обов`язків, дослідивши надані матеріали суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак застосувати його у певний період доби, а саме в період часу з 00.00 год. до 05.00 год., без використання електронних засобів контролю, а також покласти на обвинуваченого ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На думку суду, такий запобіжний захід буде забезпечувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також надасть змогу обвинуваченому виконувавти покладені на нього військові обов`язки.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 186-187, 193-194, 195, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 00.00 год. до 05.00 год., без використання електронних засобів контролю, строком до 03.09.2023 р.

На обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

1) Не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) Прибувати до місця здійснення кримінального провадження за першою вимогою слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження.

3) Повідомляти слідчого, прокурора, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) Утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвали судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1