ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/200/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного та захисника ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та задоволено клопотання старшого слідчого і застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , на утримані перебуває одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00 год 00 хв 11 вересня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000494 від 14.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 липня 2023 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло неповнолітньої ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, ОСОБА_8 11 липня 2023 року близько 04 год 00 хв, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати житлового будинку в АДРЕСА_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, порушуючи прав на статеву свободу, статеву недоторканість, а також нормальний розвиток ОСОБА_9 , неповнолітній вік потерпілої, всупереч її волі зняв з останньої спідню білизну та одяг, після чого проти волі ОСОБА_9 здійснив з нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій.

14 липня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, застосувавши запобіжний захід, непов`язаний з позбавленням волі-домашній арешт.

Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена передчасно без достатнього врахування наявних на час розгляду обставин.

Звертає увагу, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 590 від 18 липня 2023 року неповнолітня ОСОБА_9 повідомила експерту, що живе статевим життям з 16 років. Останній статевий акт з її слів був приблизно 09.07.2023 року.

Наголошує на тому, що встановлені при експертному дослідженні властивості країв розриву дівочої перетинки свідчать про його утворення приблизно за 4-6 діб до її експертного огляду, тобто охоплюють пepioд до інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, в ніч з 10 на 11.07.2023 року, а саме від 09.07.2023 року.

Звертає увагу на те, що обставини з приводу статевого життя потерпілої ОСОБА_9 прокурором, слідчим та слідчим суддею не з`ясовані, чи мала потерпіла з іншими особами інтимні стосунки до 11.07.2023 року, оскільки повідомлення потерпілої про наявність таких стосунків дає підстави вважати, що виявлені у неї ушкодження могли виникнути незадовго до 11.07.2023 року.

Апелянт посилається на те, що будь-яких інших об`єктивних доказів, висновків експертиз, тощо прокурором при розгляді клопотання в суді не надано.

Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений, вважається раніше не судимим, проживає в с. Заліщики Бучацької ТГ Чортківського району разом з дружиною.

Вказує, що ризик того, що ОСОБА_8 може незаконно вплинути на свідків, потерпілу відсутній, оскільки вони вже допитані, а тому ніякого впливу на них бути не може.

Щодо ризику того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду апелянт зазначає, що він відсутній, оскільки останній нікуди не ховався та прибув в судове засідання в суд першої інстанції.

Вважає, що є всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, наприклад - домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; продовжувати вчинення інших кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має одну неповнолітню дитину, проте, відносно неї і вчинений злочин, офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Окрім того, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Летельє проти Франції" особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім цього, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких було вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст.152 КК України, які встановленні під час розгляду клопотання, керуючись наданим ч.4 ст.183 КПК України правом слідчий суддя вірно вважав, що в даному випадку при доведеності прокурором обґрунтованості клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не потрібно визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про невмотивованість ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді