Дата документу 24.07.2023 Справа № 334/2020/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2020/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/492/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 311 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3260 грн. 78 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, що згідно Постанови КМУ від 06 травня 2000 року № 770 віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю (таблиця IV, список № 1), діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час, при невстановлених обставинах, у невстановленої особи з метою подальшого зберігання та пересилання для виготовлення психотропних речовин 194 таблетки білого кольору та речовину білого кольору, у складі яких виявлений прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин, загальна маса якого склала 10,00787 г ( в перерахунку на основу) та полімерний шприц з речовиною білого кольору, у складі якого виявлено прекурсор, обіг якого обмежено та встановлено заходи контролю - псевдоефедрин, маса якого склала 0,08037 г (в перерахунку на основу), які в подальшому став зберігати в своєму боксі № 194, який відноситься до товариства човновласників «ОТДИХ», та розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Черкаський, буд. 19, з метою їх пересилання для виготовлення психотропних речовин.

4 травня 2022 року, в період часу з 18.41 години до 19.35 години, в ході проведення санкціонованого обшуку боксу № НОМЕР_1 , який відноситься до товариства човновласників «ОТДИХ», та розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Черкаський, буд. 19, працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 194 таблетки білого кольору та речовину білого кольору, у складі яких виявлений прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - псевдоефедрин, загальна маса яких склала 10,00787 г (в перерахунку на основу) та полімерний шприц з речовиною білого кольору, у складі якого виявлено прекурсор, обіг якого обмежено та встановлено заходи контролю - псевдоефедрин, маса якого склала 0,08037 г ( в перерахунку на основу).

Крім того, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, та зберігання наркотичного засобу, діючи умисно, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час, при невстановлених обставинах речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого склала 7,736 г ( в перерахунку на висушену речовину), яку в подальшому став зберігати в своєму боксі № 194, який відноситься до товариства човновласників «ОТДИХ», та розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Черкаський, буд. 19 без мети збуту.

4 травня 2022 року, в період часу з 18.41 години до 19.35 години, в ході проведення санкціонованого обшуку боксу № НОМЕР_1 , який відноситься до товариства човновласників «ОТДИХ», та розташований за адресою: м. Запоріжжя пров. Черкаський, буд. 19, працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого склала 7,736 г (в перерахунку на висушену речовину), яку останній незаконного зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, пересилання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, що згідно Постанови КМУ від 06 травня 2000 року № 770 віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю (таблиця IV, список № 1), діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час, при невстановлених обставинах, у невстановленої особи з метою подальшого зберігання та пересилання для виготовлення психотропних речовин 180 таблеток двоякоопуклої форми товщиною по 4 мм та діаметром по 7,5 мм з тисненням на одній стороні «160» і однією рискою, загальною масою 25,0914 г., що містить в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - псевдоефедрин, загальна маса яких склала 8,8513 г в перерахунку на основу (середній відсотковий вміст псевдоефедрину склав 35,3 %), які ОСОБА_7 в подальшому, за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта», а саме відділення № 3, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Айвазовського, буд. 9, під приводом продуктів харчування, заздалегідь підготувавши пакувальний матеріал, відправив у м. Павлоград.

4 травня 2022 року, в період часу з 16.52 години по 17.10 годину, в ході проведення обшуку приміщення ТОВ «Нова Пошта», а саме відділення № 3, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Айвазовського, буд. 9, за участі ОСОБА_7 працівниками поліції було виявлено та вилучено 180 таблеток двоякоопуклої форми товщиною по 4 мм та діаметром по 7,5 мм з тисненням на одній стороні «160» і однією рискою, загальною масою 25,0914 г., містить в своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - псевдоефедрин, загальна маса яких склала 8,8513 г в перерахунку на основу (середній відсотковий вміст псевдоефедрину склав 35,3 %).

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом його дій, вважає вироку суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 77 КК України та п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначив йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Просить вирок у частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 311 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суду, за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 311 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінальне правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Разом з тим, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 77 КК України, призначив йому за ч. 3 ст. 311 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 311 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, та зі звільненням ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2022 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 311 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4