Справа №592/2340/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/725/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2022, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 в яких:

- прокурор просив вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2022, скасувати у зв`язку з не відповідністю призначеного судом покарння ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і просив ухвалити новий вирок за яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду просив залишити без зміни.

- захисник просив вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2022, змінити, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікувати за ст. 128 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням. Крім цього просив зменшити розмір моральної шкоди з 200 000 грн до 50 000 грн.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 11.01.2022, тобто з моменту затримання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України в строк призначеного ОСОБА_8 покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення в період з 11.01.2022 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_11 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 7 272 грн та 200 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Також, стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1 372,96 грн процесуальних витрат.

Після набрання вироком законної сили визначено скасувати арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.01.2022 (справа №592/436/22, провадження №1-кс/591/206/22), від 14.01.2022 (справа №592/435/22, провадження №1-кс/591/205/22), а долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор стверджував, що призначаючи ОСОБА_8 покарання суд вимог ст. 65 КК України не виконав, суспільну небезпеку скоєного злочину і особу обвинуваченого не врахував. Звертав увагу на характер і спосіб вчиненого кримінального правопорушення завдання численних удар сокирою в область голови потерпілого, на наслідки тяжкі тілесні ушкодження та на пост злочинну поведінку обвинуваченого, який витягнув потерпілого з квартири до підїзду, залишив його там без допомоги та вину свою і заявлений до нього цивільний позов обвинувачений так і не визнав.

Захисник не погоджувався з правовою кваліфікацією дій підзахисного та вважав, що вони мають кваліфікуватись не за ч. 1 ст. 121 КК України, а за ст. 128 КК України.

Стверджував, що обвинувачений пояснював, що 10.01.2022 разом з потерпілим почали вживати алкогольні напої на вулиці, в подальшому продовжили вживати алкогольні напої вдома у обвинуваченого вночі та вранці 11.01.2022. В процесі голосно спілкувалися, почали боротися та штовхатися, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння багато разів падали на підлогу, під час падіння потерпілий і отримав тілесні ушкодження.

Так під час слідчого експерименту обвинувачений продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Обвинувачений не вказував на те, як зазначає суд, що травма отримана під час одного падіння та від удару саме об сокирище.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, зокрема, щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що в продемонстрований обвинуваченим спосіб нанесення тілесних ушкоджень виключається. Крім того рани правої ліктьової ділянки не узгоджуються с травмами голови потерпілого з лівого боку. Відповідно до висновку № 96 від у потерпілого - забій м яких тканин лівого передпліччя, правого плеча, забій, забої садна передньої стінки лівого стегна та коліна, тупа травма передньої черевної стінки. Дані травми можуть підтверджувати версію обвинуваченого щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Відповідно до висновку № 26 від 04.02.2022 в обвинуваченого наявні тілесні ушкодження які могли утворитися в результаті падіння з вертикального положення, що підтверджує версію ОСОБА_12 .

Крім того, як вбачається з протоколу слідчого експерименту та відповідного відео, при даній процесуальній дії був залучений понятий ОСОБА_13 , який в подальшому був допитаний як свідок сторони обвинувачення, під час допиту повідомив що знайомий з потерпілим з 18 років, на цей час працюють разом та товаришують.

ОСОБА_13 підтвердив в судовому засіданні, що приймав участь в слідчому експерименті, підтвердив факт приятельський відносин з потерпілим, а відтак прямо зацікавлений в підтримці свого товариша - потерпілого ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_13 приймав участь в слідчому експерименті за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який проводився раніше слідчого експерименту з потерплим ОСОБА_14 , міг попередити останнього про покази обвинуваченого під час експерименту, що нівелює об`єктивність відомостей продемонстрованих потерпілим, які в подальшому були використані експертом, та використані судом в якості доказу вини ОСОБА_8 . За таких обставин захист вважає слідчий експеримент від 23.02.2022, протокол слідчого експерименту - неналежним доказом, а відповідно неналежним доказом є і висновок експерта № 138 від 05.04.2022.

За таких обставин захисник просив змінити вирок суду першої інстанції, кваліфікувати дії за ст. 128 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням та переглянути розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Водночас, до початку розгляду справи 12.05.2023 прокурор ОСОБА_15 , діючи в порядку ст. 403 КПК України, направив відмову від поданої ним апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції 10.01.2022 у нічний час обвинувачений ОСОБА_8 разом з потерпілим ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в одному з дворів житлових будинків по АДРЕСА_2 . У подальшому останні продовжили розпивати спиртні напої за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 до 06-00 години ранку 11.01.2022.

11.01.2022 приблизно о 07 годині ОСОБА_11 повернувся до місця мешкання ОСОБА_8 , де чоловіки продовжили відпочивати та вживати алкогольні напої.

Під час відпочинку між чоловіками виник конфлікт у ході якого ОСОБА_8 , діючи умисно, скориставшись станом потерпілого, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, тримаючи в своїй руці сокиру, нею та іншими підручними предметами наніс множинні удари по голові та тулубу потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодженнями у вигляді: уламкових переломів тім`яної, потиличної кістки зліва, пневмоцефалія, рани м`яких тканин тім`яної, потиличної ділянки зліва, а також легкі тілесні ушкодження - рану правої ліктьової ділянки, передньої черевної стінки, спини, забої м`яких тканин лівого передпліччя, правого плеча, садна передньої стінки лівого стегна та коліна, множинні синці передньої черевної стінки.

В подальшому ОСОБА_8 витяг потерпілого ОСОБА_11 з квартири АДРЕСА_3 до спільного коридору під`їзду будинку, де і залишив останнього.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин справи, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка від підтримки апеляційної скарги прокурора відмовилась з огляду на відмову прокурора від скарги та яка заперечила проти задоволення скарги захисника, просила вирок суду залишити без зміни, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу захисника підтримали, просили задовольнити, вирок змінити, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікувати за ст. 128 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням і які просили зменшити до відшкодування розмір моральної шкоди, думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який не заперечував проти залишення без розгляду скарги прокурора, з огяду на його відмову від неї, та який заперечив проти задоволення скарги захисника, просив вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали риміального провадження за обговоривши доводи скарги захисника, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи вирок суду першої інстанції оскаржений двома учасниками прокурором та захисником, при цьому, перший від апеляційної скарги відмовився, а тому, з урахуванням ст. 403 КПК України, колегія суддів до аналізу скарги прокурора не вдається.

Що стосується скарги захисника, то в ній ставились вимоги про зміну вироку суду першої інстанції, а саме кваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України, про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та про зменшення до відшкодування розміру моральної шкоди.

Тому, враховуючи викладене та керуючись ст. 404 КПК України колегія суддів, вирок суду першої інстанції переглядає в межах заявлених апелянтом вимог.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності із заявленими доводами апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вказаних вимог КПК України суд першої інстанції при ухваленні обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 дотримався в повному обсязі.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції заявляв, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнає частково, однак зауважував про відсутність умислу на заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження. Пояснював, що давно знайомий з потерпілим - росли в одному дворі, спілкуватися стали останні 5 років, зазвичай потерпілий телефонував коли був випивши, йому необхідно було виговоритися і вони при зустрічах разом випивали. 10.01.2022 йому зателефонував ОСОБА_11 запропонував зустрітись та випити. На момент зустрічі він був тверезий, а потерпілий вже випивши, разом пішли в нічний магазин на вул. Іллінська, взяли випити по пляшці настоянки «Сумської» 0,5 л. та пляшку горілки 0,7 л. Зайшли у двір по вул. Першотравнева у м. Суми, де кожний розпив по пляшці настоянки, не закусуючи та пішли у сторону їх будинку, а потім до нього у квартиру, де продовжили пити горілку. ОСОБА_11 почав скаржитися, що тягне ногу, йому погано, попросив ліки від голови дав гроші на ліки і ще, щоб купити випити. Він пішов у аптеку за ліками, придбав жарознижуючі та три флакона спирту по 20 грн. замість алкогольних напоїв, по дорозі додому у магазині придбав піцу. Вдома допивали горілку. Все це тривало до ранку, час він не помічав бо було темно, що вранці, що увечері. Потерпілий провів ніч у його квартирі, п`яний не хотів йти додому, де дружина та дитина, весь час сидів на підлозі біля дивану, соромився сідати на диван. Він вночі прилягав на диван спати. Світло у квартирі не вмикали був увімкнений телевізор. Під ранок ОСОБА_11 пішов до себе додому, він за ним двері не зачиняв на ключ, самі двері не захлопуються. Потерпілого більше не чекав, але той повернувся. О котрій годині пішов і коли повернувся він не знає. Пили придбаний ним спирт 2 флакона. Перебували у кімнаті де телевізор, дуріли як завжди - боролися з потерпілим, хватали один одного, падали на підлогу. Телевізор в кімнаті стоїть біля вікна на тумбі, яку підпирає сокира, що лежить лезом під тумбою. Між ними виникла стичка. Коли боролися впали обидва на підлогу, посунулась тумба і ледве телевізор не впав. Коли падали боком з висоти власного росту - почув звук удару голови потерпілого об сокиру, пішла кров зліва. Коли увімкнув світло побачив кров у тому місці, де згодом поліція вирізала килим. Потерпілий втратив свідомість, замовчав. Він почав робити примочку від спирту що був вдома, крові ставало ще більше, у нього руки були в крові через те, що стара рана на руках у ході боротьби відкрилася. Він вирішив, що потерпілому необхідна швидка, не знайшовши свій телефон, пішов до сусіда щоб той викликав швидку допомогу. Щоб потерпілого скоріше забрала швидка він вирішив його витягнути під руки у коридор під`їзду, де залишив поклавши на спину, під голову поклав примочку, а сам пішов додому вдягати верхній одяг і взуття. У нього двері відчиняються так, що перекривають дорогу, тому він був у квартирі коли приїхала швидка. Швидка приїхала швидко і разом з нею поліція, тому він не возив потерпілого у лікарню. На кухні вони до того також падали. Потерпілий міг отримати тілесні ушкодження коли він ходив у аптеку. На ногу потерпілий скаржився до того, як вони опинились вдома. Удару сокирою потерпілому не завдавав, якщо б він наніс удар, потерпілого вже б не було в живих. Травму потерпілий отримав коли впав головою на сокиру. Вважав, що став жертвою обставин, шкодував що так сталося. У нього також при огляді були виявлені тілесні ушкодження коліно боліло, синяки на ногах і спині.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнав повністю, в частині вимог про відшкодування моральної шкоди визнав частково заявлений розмір вважвє великим. Шкоду відшкодувати не міг, оскільки перебуває під вартою.

Допитаний судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 , пояснював, що з обвинуваченим проживають у сусідніх під`їздах по АДРЕСА_4 . Протягом півроку до подій разом декілька разів вживав алкогольні напої у нього вдома на протязі всієї ночі. Зазначав, що 10.01.2022 близько 23 години його підвіз знайомий з роботи, вжив бокал пива. Біля будинку побачив ОСОБА_8 і спільно з ним вирішили сходити в магазин, де придбали 4 літри пива. На вулиці вживали пиво близько години, потім біля 12 години ночі разом пішли до квартири ОСОБА_8 , де продовжили вживати пиво, наливку, не закусували, розмовляли, слухали музику. Вночі пиво вживали на кухні, у кімнаті, палили на балконі. Приблизно о 7 годині ранку наступного дня у нього розрядився мобільний телефон, тому він пішов до себе додому у сусідній під`їзд, поставив телефон на зарядку, а сам повернувся у квартиру ОСОБА_8 на 5 поверсі. Він розбудив дружину вона за ним зачиняла двері і бачила відсутність пошкоджень. У квартирі ОСОБА_8 вони сиділи на диванах, розташованих один напроти іншого. Потім пам`ятає як прийшов до тями лежав на килимі перед диваном на правому боці, відчув, що потилиця пробита сокирою, ноги паралізовані не працюють. Навколо було багато крові. Конфліктів з обвинуваченим не мав. На його питання, що трапилось ОСОБА_8 , що знаходився у метрі від нього тримав у правій руці сокиру, якою розмахував і лезом сокири наніс удар по голові над лівим вухом у скроню. Від цього удару він упав на підлогу і почав захищатися виставляючи руки, по яких також отримав удари сокирою зашивали лікоть. Потім пам`ятає як опинився у під`їзді на підлозі його побачили сусіди всього у крові і викликали швидку. Він більше місяця знаходився у лікарні, проходив реабілітацію, наразі вирішується питання його інвалідності. Не може повноцінно працювати, внаслідок чого погіршився майновий стан родини, болить голова. Вважав, що обвинувачений повинен нести покарання по всій суворості закону, оскільки шкоду йому не відшкодував, не вибачився, а він внаслідок вчиненого злочину не може нормально працювати, спати, не працює нога.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_16 пояснював, що він проживає за адресою: АДРЕСА_5 навпроти квартири обвинуваченого ОСОБА_8 11.01.2022 біля 16 години йому у двері подзвонив ОСОБА_8 і попросив викликати швидку допомогу, при цьому був випивши, мова не зв`язна, хитка хода. На його питання що трапилося обвинувачений запропонував глянути у квартиру. На сходовому майданчику побачив краплі крові, які за його припущенням з рук обвинуваченого. Він швидко зайшов у квартиру, де був сильний запах алкоголю, у кімнаті біля ліжка на боку лежав чоловік головою до вікна, спиною до нього і мукав. Потерпілого не упізнав. У кімнаті було темно. Він вийшов, викликав швидку допомогу і поліцію, зрозумів що трапилось кримінальне правопорушення. Швидка приїхала через 5 хвилин. Потім зі швидкої попросили їх зустріти він спустився на 1 поверх відчинив двері і коли піднімалися з 2 медиками побачив, як обвинувачений (бо більше нікому) викинув тіло потерпілого на сходовий майданчик, ноги відштовхнув дверима і зачинився. У потерпілого кров була на голові, коли оглядали медики під одягом на животі бачив кров, був непритомний. Поки він ходив за ношами до швидкої приїхала поліція. Його попросили не заважати і він чекав на 4 поверсі. Обвинувачений практично щодня був випивши і зловживав алкоголем. Напередодні вночі чув, що у сусіда було свято, голосно два чоловічі голоси конфліктували, кричали. Крики в ночі до цих подій були ще 2-3 рази.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 пояснював, що знає потерпілого ОСОБА_11 з 18 років, разом працюють у гаражі. Взимку, точної дати не пам`ятає, весь день приблизно до 20 години вони працювали з потерпілим, інколи він від`їжджав. Увечері він довів потерпілого до під`їзду його будинку, після роботи випили по літру пива кожний. У потерпілого того дня пошкоджень не було. Наступного ранку вони о 7-30 - 8 год. повинні були працювати знову з потерпілим, він йому телефонував, той відповідав, але щось не виразне, і зв`язок переривався. Так було декілька разів. Біля 10 години вечора його дружині зателефонувала дружина потерпілого і попросили відвезти у лікарню, де перебував ОСОБА_11 . Приїхавши біля під`їзду побачили поліцію, забрали дружину з дочкою і поїхали у лікарню. Дружина спілкувалася з лікарем, а він ходив за ліками.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_17 - дружина потерпілого пояснювала, що проживає з ним 12 років, 10.01.2022 о 16 годині її чоловік ОСОБА_11 сказав що йде на роботу. Біля 10 години вечора вони здзвонились і чоловік сказав, що у ОСОБА_18 . По голосу чоловіка зрозуміла, що трохи випив пива. Вона не одразу зрозуміла хто такий ОСОБА_18 . Раніше чоловік з ним не спілкувався. 11.01.2022 о 06-05 годині ранку чоловік постукав у двері, вона відчинила увімкнувши світло у ванній кімнаті. Ключі чоловік має, але того дня він їх десь дів. Чоловік сам зняв взуття, у верхньому одязі зайшов до зали. Він був у стані середнього ступеню алкогольного сп`яніння. З чоловіком не розмовляла, пішла до кімнати де спала з дочкою і через 5 хвилин зайшла до зали щоб перевірити чи зняв чоловік верхній одяг. Чоловік відповів, що заряджає телефон і йде на роботу. Побув вдома близько 30-40 хвилин і сказав їй зачинити двері за ним. На чоловіку крові, чи будь-яких ушкоджень не бачила. Вона побачила, що телефон залишився на зарядці, а чоловік взяв робочий кнопковий телефон. Біля 12 години дня 11.01.2022 чоловік зателефонував і повідомив, що перебуває у ОСОБА_18 у нього розбита голова і не відчуває ногу, з`їздили у травмпункт, його відпустили, хлопці сходили за знеболюючим. На їх питання звідки травма повідомив, що вдарили в спину коли йшов із дому. Допомоги не просив. О 14-30 год. їй зателефонував лікар ОСОБА_19 і запитав чи знає вона, що її чоловік перебуває у лікарні, повідомив про дуже серйозні травми, сильне алкогольне сп`яніння, шоковий стан, контузію, якщо доживе до ранку будуть оперувати. О 19-20 годині вона зателефонувала другу чоловіка, який їх з донькою відвіз до лікарні. Лікар повідомив, що удар важким предметом, упасти не міг. Вона придбала ліки за наданим списком. Зі слів чоловіка коли він повернувся у квартиру обвинуваченого продовжили пити, ОСОБА_8 накинувся на нього з сокирою через «білочку». Чоловік міг раз - два на місяць випивати з друзями і не ночувати вдома. Коли вип`є депресивний стан, спокійний, не агресивний. Через отримані травми у чоловіка погіршився стан здоров`я - не може піднімати важке, бігати за дитиною, має головні болі. Обвинуваченого особисто не знає, коли бачила у дворі той завжди був випивши.

Показання свідка в частині того, що біля 12 години дня 11.01.2022 чоловік зателефонував і повідомив, що перебуває у ОСОБА_18 і у нього розбита голова, не відчуває ногу, з`їздили у травмпункт, його відпустили, хлопці сходили за знеболюючим не підтверджені іншими фактичними даними, а тому до них суд першої інстанції віднісся критично з чим погоджується і колегія суддів. Зокрема суд слушно звернув увагу на те, що обвинувачений та потерпілий вказували, що в квартирі були у двох, саме два чоловічі голоси чув свідок ОСОБА_16 .

Також, суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_20 - матір обвинуваченого, яка пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_6 у сусідньому під`їзді від сина. ОСОБА_11 також сусід і проживає через під`їзд від неї. 11.01.2022 біля 18-19 години вечора зателефонував старший син і повідомив, що її молодший син щось натворив. У квартирі син сидів на дивані, був п`яний, слідів крові на ньому не бачила. Було багато поліції, знімали сліди, відрізали частину килиму, забрали з дивана постіль. Щоб не заважати вона сиділа у сусідній кімнаті. Бачила кров у кімнаті перед телевізором, на килимі, постілі. Сокира у сина була на балконі, але того дня її не бачила у кімнаті. Потім сина забрали. ОСОБА_8 часто випивав з потерпілим, росли у одному дворі, були в одній компанії, все трапилося у період новорічних свят. ОСОБА_11 часто ходив у квартиру до сина випивати день і ніч, або пили у сусіда з першого поверху. Інколи син скаржився, що потерпілий спати не давав стукав і стукав. Син перед подіями 1,5-2 місяці не працював, вона йому допомагала, мав проблеми з алкоголем, з нею поводився нормально. Люди чули і говорили, як потерпілий поводився з дружиною, а тепер бачать як змінився - весь час з дружиною і дитиною, не випиває. З дружиною потерпілого не спілкувалася.

Зазначені свідки очевидцями кримінального правопорушення не були, проте їх показання суд правильно визнав логічними, послідовними і такими, що узгоджуються як між собою, так і з показаннями потерпілого та письмовими доказами, підстав не довіряти їм немає, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі покази слід визнати належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.

Також судом першої інстанці було досліджено і ряд письмових доказів, а саме:

- протокол огляду місця події від 11.01.2022, фототаблиці, схеми до протоколу, а також відеозаписи, з яких встановлено, що 11.01.2022 оглянуто будинок АДРЕСА_4 , де на сходовому майданчику 5 поверху виявлено сліди з речовиною бурого кольору, а також квартиру АДРЕСА_7 , де виявлено: на поверхні дверей, на палаці у коридорі - плями речовини бурого кольору; на трюмо - купюру 20 грн. по обидві сторони якої пляма речовини червоного кольору, навколо якої плями речовини бурого кольору, у кімнаті під № 2 виявлено два дивани на одному з них на постільній білизні, на носовому платку плями бурого кольору, під диваном - маску, на килимовому покритті плями бурого кольору, схожі на згустки крові. При переміщенні дерев`яної тумби, під нею виявлено сокиру з дерев`яним руків`ям на металевій частині та руків`ї множинні плями червоного кольору, схожі на кров. У ванній кімнаті виявлено еспандер з ручкою та слідами бурого кольору. На кухні попільничка з недопалками, пляшка, на холодильнику ніж з нашаруванням на клинку речовини бурого кольору, на поверхні стільця сліди бурого кольору, схожі на кров. У пакеті зі сміттям виявлено ганчірку зі слідами бурого кольору схожу на кров, ніж з поломаною білою ручкою з нашаруванням на клинку речовини бурого кольору. За наслідками огляду вилучено: зіскоб речовини бурого кольору, який запаковано до пакету №1; виріз з деревини поверхні дверей з речовиною бурого кольору, який запаковано до пакету № 2; виріз шпалер з речовиною бурого кольору, який запаковано до пакету №3; зіскоб речовини темно-червоного кольору з поверхні палацу пакет №4; змиви речовини червоного кольору з поверхні дзеркала пакет №5; кришка дерев`яної коробки з плямою речовини бурого кольору пакет №6; виріз з килимового покриття речовини бурого кольору пакет №10; зіскоб з вхідних дверей до кімнати №1 РБК пакет №7; простирадло з речовиною бурого кольору пакет №8; хустка сірого кольору з речовиною бурого кольору пакет №9; сокира з дерев`яною рукояткою та металевим наконечником зі слідами речовини бурого кольору пакет №11; захисна маска з речовиною бурого кольору пакет № 14; експандер з чорним руків`ям з речовиною бурого кольору пакет №15; скляна чарка пакет №16; сліди рук з чарки пакет №17; предмет схожий на ніж з синьою рукояткою пакет №18; ганчірка зі слідами нашарування речовини бурого кольору пакет № 20; предмет схожий на ніж з поламаною полімерною білою ручкою з нашаруванням речовини бурого кольору пакет № 21; зіскоб речовини бурого кольору з рукоятки сокири пакет №12; скляна чарка пакет № 13; недопалки від цигарок пакет №19 (т. 2 а.с. 75-102, 132);

- ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2022 з якої встановлено, що в порядку статті 233 КПК України надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який відбувся 11.01.2022 (т.1 а.с. 152-153);

- постанову слідчого від 12.01.2022, з якої встановлено, що вилучені 11.01.2022 під час огляду місця події речі, визнані речовим доказом та ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.01.2022 (справа №592/436/22, провадження №1-кс/592/206/22) на них накладено арешт (т. 1 а.с. 150, 152-153, т. 2 а.с. 103).

Під час дослідження вказаного доказу суд першої інстанції також звернув увагу на те, що ОСОБА_8 звертав увагу, що еспандер він відніс у ванну щоб помити від слідів крові, яка йшла з його поранених рук. На руків`ї сокири також його кров, він сокиру брав у руки, але не для того, щоб наносити удари. Сокира підпирала тумбочку замість відсутнього колеса.

Згідно карти виїзду екстреної медичної допомоги № 341 А від 11.01.2022, картки виклику швидкої медичної допомоги, на підставі вхідного телефонного дзвінка № 341, аудіозапису та Протоколу огляду документів та речей від 27.01.2022 судом першої інстанці також встановлено, що 11.01.2022 о 15-49 год. надійшов виклик до швидкої медичної допомоги за яким чоловік повідомив, що його п`яний сусід з товаришем лежить в крові у другому під`їзді на 5 поверсі по АДРЕСА_1 побиті, один живий, інший валяється (т. 1 а.с. 164, т. 2 а.с. 176-180).

Також, встановлено , що 11.01.2022 у приміщенні КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, №48, оглянуто та вилучено одяг у якому ОСОБА_11 доставлений до лікарні: джинси чоловічі із плямами бурого кольору та чорний ремінь, які запаковано до пакету №1; джемпер чоловічій із слідами речовини бурого кольору, який запаковано до пакету № 2; майка чоловіча із слідами та згустком (крові) речовини бурого кольору, яку запаковано до пакету №3. У подальшому постановою слідчого вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.01.2022 на вказане майно накладено арешт (т. 1 а.с. 156 -161, 162, 163).

ОСОБА_11 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 2109 КНП СОР «СОКЛ», отриманою на підставі ухвали слідчого судді (т. 1 а.с. 165, 151).

Відповідно до висновку експерта № 96 від 29.03.2022, судо першої інстанції встановлено, що при обстеженні ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: в ділянці голови - уламкові переломи тім`яної, потиличної кістки зліва. Пневмоцефалія. Рани м`яких тканин тім`яної, потиличної ділянки зліва, які були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; рана правої ліктьової ділянки, передньої черевної стінки, спини. Забої м`яких тканин лівого передпліччя, правого плеча, садна передньої стінки лівого стегна та коліна. Множинні синці передньої черевної стінки. Ушкодження в ділянці правого ліктьового суглобу, живота, лівого стегна та лівого колінного суглобу кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Ушкодження в ділянці голови та правого ліктьового суглобу утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею і могли утворитися внаслідок ударів сокирою. Ушкодження в ділянці живота, лівого стегна та коліна утворилися від дії тупих предметів, та могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами. Утворення тілесного ушкодження в ділянці лівого колінного суглобу могло утворитись внаслідок падіння з вертикального положення на площину. Зазначені ушкодження могли утворитися в указаний термін.

Також судом першої інстанції встановлено, що при лабораторному дослідженні 11.01.2022 виявлено етиловий спирт у крові -2,42 ‰. Встановлений діагноз «Забої м`яких тканин лівого передпліччя, правого плеча» не підтверджений об`єктивними даними, що при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується (т. 1 а.с. 166-168).

У ОСОБА_11 відібрані зразки крові та слини, встановлено їх групову належність, що підтверджується висновками експертів № 122, 123 від 26.01.2022 (т.1. а.с. 170 175).

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 13.01.2022, постанови прокурора про отримання зразків для експертного дослідження від 13.01.2022, Висновків експерта № 93 від 17.01.2022, № 94 від 18.01.2022 у ОСОБА_8 відібрані зразки крові та слини, встановлено їх групову належність (т. 1 а.с. 176 184).

За висновком експерта № 133 від 24.02.2022 при судово-цитологічному дослідженні сокири на її металевій робочій частині виявлено кров людини, походження якої можливе при змішуванні крові від потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_8 (при наявності у нього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі). При дослідженні сокирища виявлені змішані сліди крові та поту людини. Не виключається змішування як крові так і поту потерпілого ОСОБА_11 з кров`ю та потом підозрюваного ОСОБА_8 (при наявності у нього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі) (т. 1 а.с. 214-217).

Згідно висновку експерта № 132 від 11.02.2022 при судово-цитологічному дослідженні ножа з полімерним руків`ям синього кольору, судом першої інстанції встановлено, що виявлено кров людини на клинку ножа - походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_11 . Походження крові на руків`ї ножа можливе від ОСОБА_8 (при наявності у нього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі), даних походження слідів крові від потерпілого ОСОБА_11 не встановлено (т. 1 а.с. 210-212).

Відповідно до висновку експерта № 196 від 01.03.2022, при судово-цитологічному дослідженні: трьох недопалків цигарок №1-3 з фільтром білого кольору та збереженим фабричним маркуванням «Strong» походження слини на даних недопалках можливо від особи любої статті, в тому числі від ОСОБА_8 . Присутності слини потерпілого ОСОБА_11 не виявлено; двох недопалків цигарок №4,5 з фільтром білого кольору та збереженим фабричним маркуванням «Kent» встановлено, що походження слини на даних недопалках можливо від особи любої статті, в тому числі від потерпілого ОСОБА_11 присутності слини ОСОБА_8 не виявлено (т. 1 а.с. 244-247).

За висновками експерта № 138 від 07.02.2022, №144 від 18.02.2022, №134 від 14.03.2022 в об`єктах № 1-4 на штанях та в об`єктах № 5,6 на ремені (вказаному слідчим як «пасок»), вилучених під час ОМП 11.01.2022 в приміщенні КНП СОР СОКЛ за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, 48 у ОСОБА_11 , джемпері, майці знайдено кров людини - походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_11 . Даних за походження цих слідів крові від ОСОБА_8 не одержано (т. 2 а.с.4-7, 9-11, 13-15).

Згідно висновків експертів № 141, 149 від 07.02.2022, № 146 від 08.02.2022, № 142, 143 від 22.02.2022, № 135, 136 від 23.02.2022, № 150 від 18.02.2022 на медичній масці, в зіскобі, відрізу марлі з зіскобом речовини бурого кольору, вирізу бавовняної тканини (вказаної як «ганчірка»), носовій хустці, еспандері, зіскобу з поверхні палацу, вирізі килимового покриття, вилучених 11.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 знайдена кров людини, походження слідів якої можливе від потерпілого ОСОБА_11 , даних походження слідів крові від ОСОБА_8 не одержано (т. 1 а.с. 190-200, 219-221, 224 -226, 227-235).

За висновками експерта № 140 від 07.02.2022, № 145 від 15.02.2022, № 147 від 16.02.2022, № 152 від 16.02.2022 на фрагменті дерев`яного виробу, вирізу шпалер, на купюрі Національного Банку України номіналом 20 грн. серійний номер ТЙ2334340, що вилучені 11.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , змивах з лівої та правої руки ОСОБА_8 , знайдена кров людини, походження слідів якої можливе від ОСОБА_8 , даних походження слідів крові від потерпілого ОСОБА_11 не одержано (т. 1 а.с. 186-188, т. 2 а.с. 165-167, 169-171, 173-175).

Відповідно до висновку експерта № 148 від 09.02.2022 при судово-цитологічному дослідженні ножа зі зламаною полімерною ручкою білого кольору, на його клинку, частини руків`я, виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_8 (при наявності у нього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої кровотечі), даних походження слідів крові від потерпілого ОСОБА_11 не отримано (т. 1 а.с. 204-206).

Згідно Висновку експерта № СЕ-19/119-22/1904-Д від 22.02.2022 вилучені 11.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 сліди пальців рук виявлені на поверхні скляної пляшки залишені мізинцем лівої руки та безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_11 . Інші сліди для ідентифікації особи (осіб), яка (які) їх залишила (залишили) непридатні (т. 2 а.с. 20-36).

Також судом першої нстанції встановлено, що 23.02.2022 під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_11 продемонстрував місця у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де вони з ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, від удару він упав, місце де він прийшов до тями на підлозі з розбитою головою, йшла кров, не працювала права нога і він не міг нею ворушити. Зазначив, що перший удар у потилицю не пам`ятає. Продемонстрував другий удар - як сидячі на підлозі опершись спиною об диван прийшов до тями, на його запитання до ОСОБА_8 що трапилось почув відповідь «не знаю» і в цей час отримав один удар по голові сокирою в ліву ділянку. Потім пам`ятає як прийшов до тями у під`їзді будинку і поряд були працівники швидкої допомоги. До цього о 7 годині ранку він ходив додому, де поставив на зарядку телефон і повернувся назад у квартиру обвинуваченого і все було гаразд, нога працювала. Зазначені обставини підтверджуються Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2022, фототаблицями до слідчого експерименту та відеозаписом слідчої дії (т.2 а.с. 190-210).

У подальшому, експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» проведено додаткову судово-медичну експертизу ОСОБА_11 і відповідно до Висновку експерта № 138 від 04.04.2022 суд першої інстанції встановив, що характер та локалізація тілесного ушкодження в лівій потиличній ділянці у ОСОБА_11 може відповідати механізму його виникнення, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту з самим потерпілим від 23.02.2022. Механізм виникнення інших тілесних ушкоджень не був продемонстрований потерпілим при проведенні слідчого експерименту 23.02.2022 (т.2 а.с. 200).

Згідно Протоколу проведення слідчого експерименту від 23.02.2022 за участі ОСОБА_8 , фототаблиць та відеозапису слідчої дії, під час проведення слідчого експерименту обвинувачений за участі захисника ОСОБА_21 , перебуваючи у квартирі за місцем свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , продемонстрував, як до нього у гості прийшов ОСОБА_11 з яким до цього 10.01.2022 вони випивали на вулиці. Показав місця у квартирі, де вони у двох випивали спиртні напої на кухні та кімнаті. Продемонстрував місце де з ОСОБА_11 , будучи п`яними, боролись між собою та падали на підлогу в кімнаті. Зазначав, що може вдарив потерпілого табуретом, коли були на кухні. Потерпілий падав і скоріше за все вдарився об сокиру, бити не міг. Продемонстрував, як сокира лежала під тумбою з телевізором та підпирала її. Продемонстрував на манекені, поклавши його на спину біля дивану, як падав потерпілий і вдарився об сокиру. Заперечував нанесення потерпілому ударів по голові та тілесних ушкоджень, оскільки цього не пам`ятає. Коли побачив кров на голові потерпілого побіг до сусіда. Продемонстрував як взявши за одяг потерпілого витягнув в коридор з кімнати та пояснив, що забере швидка, показав як вхідні двері відчинені. Показав, що свої руки порізав на кухні. Припускав що через нього падав потерпілий та вдарився, коли вдвох падали (т.2 а.с. 201-213).

Відповідно до Висновку експерта № 139 від 04.04.2022, складеного експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» після проведення додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_11 суд першої іінстанції також встановив те, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не був продемонстрований обвинуваченим (на той час підозрюваним) при проведенні слідчого експерименту від 23.02.2022 (т.2 а.с. 214).

У ОСОБА_8 , згідно Висновку експерта № 29 від 04.02.2022, виявлені легкі тілесні ушкодження: на передньо-зовнішній та на передньо-внутрішній поверхні в ділянці правого колінного суглобу виявлено синці неправильної овальної форми фіолетового кольору. На фоні синців садна смугасті вкриті коричневою кіркою на рівні навколишніх тканин. Аналогічного характеру садна на передній поверхні верхньої та середньої третини лівої гомілки. На передньо-зовнішній поверхні в ділянці правого плечового суглобу, на передній поверхні в ділянці лівого плечового суглобу синці неправильної овальної форми фіолетового кольору в центі, на периферії зеленуватого кольору. На фоні синця правого плечового суглобу садно смугасте вкрите коричневою кіркою вище рівня навколишніх тканин. В правій білявушній ділянці синець неправильної форми зеленуватого кольору. На фоні синця, а також в правій виличній ділянці садна смугасті вкриті коричневою кіркою вище рівня навколишніх тканин. На долонній поверхні в ділянці основної фаланги 4-го та 5-го пальців правої кисті рани щілиноподібної форми, краї ран рівні, кінці гострі, дно ран м`які тканини незначним сукровичним виділенням. М`які тканини навколо ран набряклі.

Ушкодження в ділянці обличчя, тулубу та нижніх кінцівок утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень та могли утворитися від нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами. Рани правої кисті утворились від дії предмету з ріжучими властивостями, яким міг бути ніж та подібний предмет. Ушкодження в ділянці нижніх кінцівок могли утворитися при падінні з вертикального положення на площину. Характер та локалізація інших тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення на площину. Під час спричинення ушкоджень ОСОБА_8 міг знаходитися в будь-якому можливому для нанесення ударів положенні. Могли утворитися в термін, вказаний у постанові (т. 2 а.с. 47-48).

ОСОБА_8 зазначав, що тілесні ушкодження отримав коли вони дуріли з потерпілим та боролися, рани правої кисті утворились до подій, а під час боротьби утворилась кровотеча. Серйозної бійки між ними не було.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 61 від 14.02.2022 судом перої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на час обстеження, будь-яким психічним захворюванням не страждав, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час інкримінованого кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 50 52).

Вищенаведені документи, висновки експертів суд першої інстанції визнав належними, допустимими і достовірними доказами, а фактичні дані, що містяться в них, такими, що узгоджуються з поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , з чим колегія суддів за встановлених обставин теж погоджується.

В апеляційній скарзі захисник стверджував про недопустимість як доказу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 23.02.2022, оскільки в ньому приймав участь як понятий ОСОБА_13 , що товаришує з потерпілим, може бути зацікавленим у вирішенні справи і міг зорієнтувати потерпілого в показах, так як до цього теж був понятим в ході слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_8 . Як похідний від цього доказу, буде неналежним доказом і висновок експерта № 138 від 05.04.2022.

Як вбачається з матеріалів справи при ухваленні вироку судом першої інстанції було досліджено як протокол слідчого експерименту з участю потерпілого так і протокол слідчого експерименту з участю обвинуваченого (а.с. 190-210, а.с. 201-213 т.2).

Першим по проведенню був слідчий експеримент з обвинуваченим (23.02.2022 о. 13.00), а потім з потерпілим (23.02.2022 о 13.40).

Обидва слідчі експерименти проводились за участі понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Будучи допитаним судом першої інстанції свідок ОСОБА_23 , між іншого, повідомив «..потерпілого знає з 18 років, працює з ним в гаражі».

Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Враховуючи ту обставину, що обидва слідчі експерименти проводились із застосуванням відео фіксації та те, що стороною захисту не вказано конкретних обставин, які б виступали доказом про дійсну заінтересованість ОСОБА_23 у вирішенні справи, колегія суддів доводи апелянта вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому не вбачає підстав для визнання вказаних апелянтом доказів не допустимими.

Також, захисник в апеляційній скарзі зазначав, що під час слідчого експерименту обвинувачений продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Обвинувачений не вказував на те, як зазначає суд, що травма отримана під час одного падіння та від удару саме об сокирище.

До вказаного колегія суддів відноситься критино з підства, що вказане не узгоджується зі змістом оскаржуваного вироку суду, в якому в деталях розписано зміст протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, викладено всі його подробиці, в тому числі і щодо отримання потерпілим тілесних ушкоджень, зі слів обвинуваченого. Сторона захисту не обґрунтувала, яким чином зазначені нею доводи спростовують в діях обвинуваченого складу встановленого судом кримінального правопорушення.

Далі захисник в апеляційній скарзі стверджував, що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, зокрема, щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що в продемонстрований обвинуваченим спосіб нанесення тілесних ушкоджень виключається.

У відповідь на вказане колегія суддів звертає увагу захисника на те, що стороною обвинувачення надано докази, які в своїй сукупності з поясненям інших учасників кримінального провадження, доводять вину обвинуваченого у вчиненні передбаченого ним ч.1 ст. 121 КК України злочину. При цьому, сторона обвинувачення не зобов`язана окремо спростовувати покази ОСОБА_8 , які спрямовані на свій захист, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, так як вони спростовуються проаналізованими судом першої інстанції матеріалами в своїй сукупності.

Також в апеляційній скарзі захисник стверджував, що рани правої ліктьової ділянки не узгоджуються с травмами голови потерпілого з лівого боку. Відповідно до висновку № 96 у потерпілого - забій м яких тканин лівого передпліччя, правого плеча, забій, забої садна передньої стінки лівого стегна та коліна, тупа травма передньої черевної стінки. Дані травми можуть підтверджувати версію обвинуваченого щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

У відповідь на вказане колегя суддів звертає увагу на заначений апелянтом висновок експерта в якиму між іншого йдеться «Ушкодження в ділянці голови та правого ліктьового суглобу утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею і могли утворитися внаслідок ударів сокирою». Тому, вказане, не підтверджує, а навпаки спростовує версію обвинуваченого щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

Також захисник стверджував, що відповідно до висновку № 26 від 04.02.2022 в обвинуваченого наявні тілесні ушкодження які могли утворитися в результаті падіння з вертикального положення, що підтверджує версію ОСОБА_12 , водночас, це не спростовує ні версію потерпілого про обставини отримання ним тілесних ушкоджень, ні ряду висновків експертів в яких йдеться про механізм отримання, кількість і тяжкість встановлених у потерпілого тілесних ушкоджень.

З матеріалів справи вбачається, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений заперечував нанесення потерпілому сокирою тілесних ушкоджень, а їх виникнення пояснював випадковим падінням на підлогу, під час якого ОСОБА_11 вдарився головою об сокирище. Про механізм утворення інших тілесних ушкоджень не пояснював. За версією обвинуваченого при падінні з потерпілим удвох вони зачепили тумбу під телевізором, яку підпирала сокира, на яку у подальшому упав ОСОБА_11 .

Такої ж версії дотримували обвинувачений та захисник і в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, цим твердженням суд першої інстанції дав обґрунтовану і повну оцінку, з якою колегія суддів погоджується, так як версія обвинуваченого про механізм отримання потерпілим тілесних ушкоджень спростовується сукупністю вищенаведених доказів - Висновком експерта № 96 від 29.03.2022, Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2022 за участі ОСОБА_8 , Висновком експерта № 139 від 04.04.2022, Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2022 за участі потерпілого ОСОБА_11 , Висновком експерта № 138 від 04.04.2022, оскільки встановлено, що характер та локалізація тілесного ушкодження в лівій потиличній ділянці у ОСОБА_11 може відповідати механізму його виникнення, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту з потерпілим.

Зокрема, версія обвинуваченого про удар ОСОБА_11 головою об сокирище при їх сумісному падінні боком з висоти власного росту спростовується тим, що у потерпілого встановлено наявність тяжких тілесних ушкоджень, які утворитися від ударів сокирою локалізованих у двох ділянках голови - в лівій тім`яній та потиличній, а також легкого тілесного ушкодження правого ліктьового суглобу.

Рана правої ліктьової ділянки у потерпілого, яка утворилась від удару сокири підтверджує його пояснення, що він захищався виставляючи руки від ударів ОСОБА_8 , який розмахував сокирою та спростовує версію захисту.

Щодо доводів сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на статтю 128 КК України, то їх також суд першої інстанції правильно відкинув як безпідставні, з огляду на наступне.

Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (частина 1 статті 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (стаття 128 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого статтею 121 КК України, за умови, якщо були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них.

При вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України умисел винної особи направлений саме на спричинення тілесних ушкоджень. При цьому ступінь тяжкості ушкодження здоров`я потерпілого може бути в свідомості особи не конкретизованим, тобто щодо наслідків своїх дій вона може діяти з невизначеним умислом. В такому разі відповідальність настає залежно від фактично заподіяної шкоди здоров`ю потерпілому.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2021 у справі № 536/332/20 (провадження № 51-3083 км 20).

За встановленими фактичними обставинами ОСОБА_8 сокирою та іншими підручними предметами наніс множинні удари по голові (у тім`яну та потиличну ділянку голови зліва) та тулубу потерпілого. При цьому тяжкі тілесні ушкодження в ділянці голови та легкі тілесні ушкодження правого ліктьового суглобу утворилися внаслідок ударів сокирою. Між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, існував прямий причинний зв`язок.

Наведені обставини в сукупності з даними про використане знаряддя для завдання тілесних ушкоджень, характер, локалізацію та кількість завданих тілесних ушкоджень потерпілому в тім`яну та потиличну ділянку голови зліва, силу з якою вони спричинені (про що свідчать уламкові переломи тім`яної, потиличної кістки зліва), а також перебування ОСОБА_11 у стані сильного алкогольного сп`яніння свідчать про те, що ОСОБА_24 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Тілесне ушкодження правого ліктьового суглобу внаслідок удару сокирою свідчить про те, що потерпілий захищався виставляючи руки від ударів ОСОБА_8 , який розмахував сокирою та спростовує доводи захисту про вчинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, що виключає можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, оцінюючи кожний наведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони є достатніми для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України - тобто у вчинені умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин, встановлених судом.

В апеляційній скарзі сторона захисту не вказала обгрунтованих підстав для визнання вироку суду першої інстанції таким, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, як в частині правильності встановлених судом фактичних обставин справи так і в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України у виді 6 років позбавлення волі, суд першої інстанції врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому часткове визнання ним своєї вини, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, те, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працював, на обліку у лікаря психіатра не перебував (мав звернення), на обліку у лікарня нарколога не перебував (т.2 а.с. 53,57,58).

Тому, беручи до уваги вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину, дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за ч.1 ст. 121 КК України йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

Таке покарання суд правильно визнав таким, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів та є справедливим.

В апеляційній скарзі захисник вів мову про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, що колегія суддів вважає безпідставним, з огляду на те, що положеня ст. 75 КК України можуть бути застосовані до особи, між іншого, у разі призначення їй покарання не більшого від 5 років позбавлення волі.

Щодо цивільного позову, то з матеріалів справи вбачається, що потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов, згідно якого він просив стягнути з ОСОБА_8 7 272 грн. матеріальної шкоди та 600 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що внаслідок вчиненого ОСОБА_24 злочину йому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні, де проведено оперативне втручання: декомпресивно-резекційна трепанація черепа в лівій потиличній ділянці лівій тім`яній ділянці. Видалення кісткових уламків вдавленого перелому тім`яної та луски потиличної кістки зліва. Був поставлений на диспансерний облік, проходить лікування. На придбання ліків та супутніх матеріалів ним витрачено 7 272,00 грн.

Крім того, неправомірними діями обвинуваченого завдано моральну шкоду, яка полягає у злочинному посяганні на його здоров`я, життя та особисту недоторканість. Йому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, він відчув значний фізичний біль, пережив невиправний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги і страху за соє життя. Раніше був абсолютно здоровою людиною, вів активний спосіб життя, а внаслідок злочину фактично став інвалідом, погіршилася пам`ять, відчуває виражену втому. Не може вільно пресуватися через травму ноги. Внаслідок злочинних дій вимушений докладати додаткових зусиль для організації життя, родина залишилася у скрутному матеріальному стані. Свої моральні страждання потерпілий оцінював в 600 000 грн.

В суді першої інстанції ОСОБА_8 визнав позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, розмір вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вважав великим.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги в частині розміру матеріальної шкоди на лікування підтверджуються наданими доказами - видатковою накладною від 13.01.2022, квитанціями про оплату на загальну суму 7272 грн. (т. 1 а.с. 71-74).

На підставі частини 1 статті 1166 ЦК України, частини 1 статті 326 КПК України у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим пред`явленого позову в цій частині та доведеністю завдана ОСОБА_11 матеріальна шкода у розмірі 7272,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_8 .

Правильність висновків суду першої інстанції в цій частині захисник не оскаржував.

Щодо моральної шкоди, то суд першої інстанції визначаючи її розмір виходив з такого.

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, в суді першої інстанції потерпілий вказував, що внаслідок вчиненого злочину не може нормально працювати, спати, не працює нога. Ні обвинувачений, ні його близькі родичі шкоду йому не відшкодували.

Представник потерпілого зазначав, що потерпілому проведено трепанацію черепу, встановлено пластину, він потребує подальшого лікування, а тому заявлений розмір моральної шкоди вважає адекватним з урахуванням наслідків.

Судом першої інстанції було встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 зазнав фізичного болю та страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевних страждань - у зв`язку з винними протиправними діями обвинуваченого щодо нього, порушенням нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного життя, чим завдано моральної шкоди.

Враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_11 , який зазнав тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент заподіяння, внаслідок чого проходив стаціонарне лікування, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, внаслідок саме спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким за встановленого погоджується і колегія суддів, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 200 000 грн, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості за обставин цього провадження.

В апеляційній скарзі сторона захисту просила зменшити суму в 200 000 грн моральної шкоди до 50 000 грн, однак доводів цьому ні в апеляційній скарзі не навела ні в хода апеляційного перегляду справи не вказала.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог захисника відмовити, а вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2022, залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2022, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який знаходиться під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4