Справа № 750/188/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/487/23
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001817 від 14 червня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сиволож Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина 2014 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

У строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахований час його затримання з 14 червня 2021 року по 15 червня 2021 року з розрахунку один день затримання за один день позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1 716 грн. 20 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 14 червня 2021 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у парку, розташованому біля будинку №112-А по вул. Шевченка в м. Чернігів, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно ударив кулаком в область надчеревної ділянки живота ОСОБА_10 , чим заподіяв закриту травму живота розрив капсули та тканин правої долі печінки з розвитком внутрішньої кровотечі, крововилив в м`які тканини навколо нервових елементів черевного сплетіння, які в комплексі призвели до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді рефлекторної зупинки серцево-судинної діяльності та відповідно до висновку експерта №705 від 29 жовтня 2021 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 18 години, в автомобілі Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради біля будинку №112-А по вул. Шевченка в м. Чернігів від закритої травми живота з ушкодженнями капсули, паренхіми печінки та нервових елементів черевного сплетіння, яка зумовлена травматичною дією тупого твердого предмета в ділянку життєво важливої рефлексогенної зони тіла (черевного сплетіння) з подразненням нервових утворень та розвитком рефлекторної зупинки серцево-судинної діяльності.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 через відсутність доказів вини його підзахисного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Мотив раптово виниклих неприязних відносин, нічим не підтверджений. Навпаки, його підзахисний намагався привести до тями потерпілого, надавав ляпасів по щоках, поливав водою і не мав на меті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. В діях ОСОБА_6 не вбачається суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Можливо було б судити про вбивство через необережність, проте ОСОБА_6 заперечує завдання потерпілому будь-яких ударів.

Захисник не погоджується з висновками суду в тій частині, що показання обвинуваченого суперечать показанням свідків, які не зацікавлені в результатах судового розгляду кримінального провадження,поставити які під сумнів суд не має підстав, та іншим об`єктивно встановленим даним, оскільки свідки не спостерігали усього перебігу подій, а звернули увагу на обвинуваченого та потерпілого в певний момент.

Вказує на те, що версія його підзахисного про відсутність мотиву для побиття потерпілого підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що між обвинуваченим та потерпілим сварки не було, обвинувачений приймав заходів для приведення потерпілого до свідомості, лив йому воду на голову, давав ляпаси по щоках.

Апелянт переконаний, що достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 КК України, суду надано не було, а наявні і докази є недостатніми та визнання особи винуватою у вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування вироку суду і закриття кримінального провадження, представника потерпілої та прокурора, які заперечували проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Будучи допитаним у судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_6 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та показав, що 14 червня 2021року, близько 17 год. 15 хв., він повертався додому з роботи та зайшов в магазинчик неподалік місця події та купив 0,5 л пива, дорогою його випив, після чого зайшов до іншого магазину, де продавцем працює ОСОБА_12 , яку він знає як продавця адже часто купував у неї товари. Коли він зайшов, то продавчиня попросила його подивитись, бо його знайомий три дні лежав на лавці у парку, а зараз вже під лавкою.

Потерпілого ОСОБА_13 він знав наочно років п`ять до події. Він підійшов до нього, куди вказувала ОСОБА_12 , той лежав на лавці, не спав, щось муркотів, він підійшов до потерпілого позаду, затягнув і посадив його на лавку, пішов до магазину, купив лимонаду, повернувся до потерпілого, той вже знову лежав на лавці, взявши потерпілого «за грудки» він спробував його ще раз посадити на лавку, полив потерпілому на голову води, щоб той прийшов до тями, коли він повернувся до магазину, щоб забрати свою сумку, купив морозива, подивився, а потерпілий вже сповз з лавки, сидів на землі, і ліктем спирався на лавку, він знову підійшов до потерпілого, але підіймати того вже не став, стояв на відстані одного метра від нього. У цей час підійшли хлопець із дівчиною, він сказав їм, що це його сусід та потім пішов додому. Свідки в подальшому побачили кров у потерпілого та викликали швидку медичну допомого, він у потерпілого крові не бачив, швидку йому не викликав, бо той в такому стані майже постійно знаходився. Дорогою додому, він зайшов до сусіда, коли розмовляли у сусіда у дворі, то під`їхав екіпаж поліції, поліцейські його покликали, попросили поїхати з ними, пояснили, що була бійка, він погодився і поїхав з поліцейськими, пояснював, що намагався допомогти потерпілому, вдарив того кілька разів долонею по обличчю і більше не бив.

Він бачив до цього потерпілого на цій лавці у п`ятницю, у суботу та в неділю, до цих подій, які трапилися у понеділок. У неділю потерпілий йому жалівся, що йому нема де жити, нема грошей, хотів влаштуватися у притулок до безхатченків, він дав потерпілому грошей, 30 чи 40 гривень. Вважає, що свідки неправильно оцінили ситуацію, можливо, їм здалося, у нього із потерпілим конфлікту не було.

Обвинувачений висловив думку про те, що потерпілий мав хронічно хвору печінку та ряд хронічних захворювань, які не лікував і які могли спричинити смерть, тому переконаний, що потерпілий помер природною смертю. Категорично заперечував факт нанесення потерпілому ударів, коли другий раз підходив до нього, то легенько раз чи два похлопав того по обличчю, щоб він прийшов у себе, кров від цього у потерпілого не йшла. Ударів ногою він не завдавав, удару у черевне сплетіння потерпілому не наносив. Зауважив, що він шульга.

Свідок ОСОБА_11 , який і був ти хлопцем, який відпочивав у день смерті потерпілого з дівчиною в парку по вул. Шевченка в м. Чернігові напроти «Політехнічного інституту», вказував, що він зі своєю колишньою дівчиною ОСОБА_14 відпочивали, а метрах в 30-40 від них на лавці лежав чоловік, нікого не чіпав, він лежав обличчям до лавки, а потім до нього підійшов ОСОБА_6 , якого він упізнав в залі судового засідання, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що видно було із його ходи та поведінки, і який був вдягнутий у синю сорочку, джинси, мав сумку через плече, він спочатку щось говорив тому чоловіку, що лежав на лавці, потім давав йому ляпасів, там були пляшки з-під води, порожні той чоловік викинув, а з однієї вилив рідину на голову потерпілому, скинув потерпілого з лавки, той не зовсім на землю впав, а напівсидячи на землі, обперся рукою об лавку. У цей час ОСОБА_6 вдарив потерпілого у зону черева чи в грудну клітку, удар був кулаком, середньої сили, без розмаху, бо потерпілий на нього не відреагував, другий удар той наніс потерпілому з ноги з розбігу в обличчя, коли потерпілий вже сидів на землі.

Після отриманих ударів потерпілий не міг нічого робити, не підводився, його дівчина намагалася привести потерпілого до тями, але той хрипів, з носа та рота йшла кров, як йому здається, потерпілий також був у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений відходив до магазину «Бервіль», що неподалік, поговорив із продавчинею, потім знову підійшов до потерпілого, скинув його з лавки, вдарив того ногою та пішов в бік вул. Рокосовського. За обвинуваченим свідок прослідкував, бо мав намір повідомити поліції куди він пішов, а в місті орієнтується погано.

Свідок також пояснював, що потерпілий перебував у полі їх зору хвилин 30 з того моменту, як вони побачили його лежачим на лавці. Крім обвинуваченого до потерпілого ніхто не підходив, при цьому, потерпілий був живий, ворушився, перевертався, не стогнав, навіть після ударів, які було завдано обвинуваченим.

Такі показання підтвердили і працівники поліції, які прибули за викликом на місце події, інспектори ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які вказали, що після повідомленої свідками інформації, вони посадили службовий автомобіль хлопця та дівчину та поїхали за вказаним напрямком, під час руху в дворі одного з приватних будинків побачили чоловіка, на якого свідки вказали,як на чоловіка, який наносив удари тому чоловіку, що лежав на лавочці в парку. Цим чоловіком виявився ОСОБА_6 , якому вони повідомили підстави для того, щоб він прослідував за ними.

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 також підтвердив обставини подій 14 червня 2021року, вказавши у судовому засіданні, що на той час він більш детально пам`ятав події. Так, свідок вказував на те, що обвинувачений підійшов до потерпілого та наніс декілька ляпасів по щоках потерпілого, після чого кулаком правої руки завдав прямий удар з розмаху в живіт, на який потерпілий майже не відреагував. Свідок також показував, як саме обвинувачений змінював положення потерпілого, та зазначив, що потерпілому було завдано обвинуваченим ще удар носком правої ноги в область щелепи, в той час, коли він вже сидів біля лавки, після чого нападник пішов, а потерпілий залишився в тому самому положенні до приїзду швидкої допомоги. Свідок також пояснив, що потерпілий самостійно не ударявся, ніяких дій на самозахист не здійснював, бо перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_17 , яка виїхала за кордон під час війни, під час проведення слідчого експерименту 23 листопада 2021 року вказувала на те, що 14 червня 2021 року, близько 17 год. 30 хв., у парку по вул.. Шевченка в м. Чернігові біля буд. № 112а, один чоловік лежав на лавці обличчям до спинки в стані алкогольного сп`яніння. До цього чоловіка підійшов другий чоловік (обвинувачений ОСОБА_6 ), який почав його сіпати, розмовляти з ним та потім ударив останнього декілька разів по обличчю долонею, далі нападник ходив до пивного магазину, а коли повернувся звідти, вдарив потерпілого кулаком в живіт, потерпілий при цьому лежав на лавці. Після цього, нападник підняв потерпілого та коли той знаходився сидячи на лавці, облив його водою з пляшки та далі скотив останнього на плитку біля лавки, таким чином, що потерпілий знаходився у на пів сидячому положенні біля лавки та в такому положенні ОСОБА_6 знову завдав потерпілому один удар ногою в область носу, від чого у потерпілого пішла кров з носа та в подальшому останній почав задихатися та перестав подавати ознаки життя, а вона викликала швидку медичну допомогу. Під час слідчої дії свідок вказала на механізм спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому.

Поясненнями експерта ОСОБА_18 , допитаної в судовому засіданні спростовується висловлена обвинуваченим версія про те, що ОСОБА_6 помер не від удару, а природною смертю через наявні у нього захворювання. Експерт пояснювала, що травма була завдана потерпілому ОСОБА_10 безпосередньо перед смертю, ударна травматична дія у ділянку черевного сплетіння, яка містить багато нервів, нервових гангліїв, через подразнення нервові імпульси надходили до серця та спричинили пригнічення серцевої діяльності, серце перестало качати кров і зупинилося, і як наслідок, настала смерть.

Крім того, експерт не виключала, що смерть потерпілого могла утворитися від дії, на яку вказував свідок ОСОБА_11 під час слідчого експерименту. Удар, який спричинив смерть потерпілого, не повинен бути дуже сильним для подразнення цієї зони. Виявлений у загиблого крововилив свідчить про місце прикладання удару і розрив печінки. Цей удар має причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті потерпілого.

Крім того, свідок ОСОБА_17 надала працівникам поліції запис, який здійснювала на відеокамеру свого телефону, який був досліджений судом та на якому зафіксовано, як невідомий їй раніше чоловік спілкується із потерпілим, зокрема, штовхає правою рукою голову чоловіка, що знаходиться сидячи, при цьому останній схиляє голову майже до самого сидіння лавочки на власну праву руку, чоловік, що знаходиться позаду відходить від вказаної особи та трясе рукою, наче щось з неї струшує, при цьому говорить: «сосєд мой». Чоловік в положенні сидячи при цьому перекладає ліву руку собі на ногу, ледь видно при цьому гойдає головою. Чоловік у синій сорочці та синіх джинсових брюках, тримаючи в лівій руці мобільний телефон відходить від лавочки та направляється в сторону будівлі багатоповерхового будинку з приміщеннями магазинів синього кольору на першому поверсі, камера переміщується до особи, яка знаходиться в тому ж самому положенні біля лавочки, видно, що останній схиляє обличчя до власної долоні правої руки, знаходячись у тому самому положенні, що і до цього. Чоловік в синій сорочці забирає сумку, що знаходилась біля приміщення магазину на фундаменті далі камера переміщується ближче до магазину, де видно, що особа в синій сорочці сидить на східцях до приміщення магазину, біля нього дівчина в фартусі приміщення магазину, чоловік про щось говорить до даної дівчини.

Відповідно до висновку експерта № 705, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження -

закрита травма живота - розрив капсули та тканини правої долі печінки з розвитком внутрішньої кровотечі (в черевній порожнині 40 мл. рідкої крові та 60 мл. згортку крові), крововилив в м`які тканини навколо нервових елементів черевного сплетіння, яка могла утворитись від дії тупого твердого предмету незадовго до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і як така, що в комплексі призвела до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді рефлекторної зупинки серцево-судинної діяльності та смерті потерпілого.

Доводи захисника про відсутність у діях його підзахисного суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також відсутність мотиву, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наведеними у вироку доказами.

Обвинувачений ОСОБА_6 на прохання продавчині з магазину намагався підвести потерпілого ОСОБА_10 та привести до тями, а коли у нього цього не вийшло, розсердився та ударив того в живіт, на що вказували очевидці цих подій, а після того, як потерпілий упав, завдав удару в обличчя.

Незважаючи на те, що експертом не описані тілесні ушкодження в області обличчя у потерпілого ОСОБА_10 , проте на ілюстративних таблицях до протоколу огляду місця пригоди від 14.06.2021 року видно, що в області носа у потерпілого була кров, яка вже встигла засохнути ( том 1 а. с. 81 зворот, 82).

Мотив на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, необов`язково потребує попереднього конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, який хотів продемонструвати свої можливості, чому не сприяв нетверезий та наглядно знайомий потерпілий, а тому після ляпасів для приведення до тями, обвинувачений вдався до застосування фізичної сили.

Завдаючи удар у життєво важливий орган у живіт, від якого розірвалися капсули та тканини правої долі печінки та розвинулася внутрішня кровотеча, у черевне сплетіння, що призвело до подразнення нервових імпульсів та зупинки серця, обвинувачений не міг не усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути прямим, так і непрямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілому і бажає або свідомо припускає її настання.

Аналіз показань обвинуваченого, свідків, слідчих експериментів, судово-медичні данні про характер тілесних ушкоджень у потерпілого, виключають необережне заподіянні обвинуваченим смерті потерпілому. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_6 завдав удару потерпілому навмисно, усвідомлюючи, що може заподіяти шкоду здоров`ю і свідомо припускав її настання.

Отже, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 121 КК України, і за відсутності пом`якшуючих обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, судом призначене покарання у межах мінімальної санкції статті, з додержанням вимог ст. 65 КК України. Підстав для його пом`якшення , колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-457, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2023року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21