КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/8840/22 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1471/2023
Категорія - ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні №0000388 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні та стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати.

Суд визнав доведеним, що 01.09.2022 приблизно о 18 годині ОСОБА_8 поблизу входу до станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві на асфальті побачив та підібрав фрагмент блістерної упаковки, при візуальному огляді вмісту якої виявив, що вмістом її є три таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб метадон (фенадон).

У цей момент у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадону (фенадону) для власного вживання без мети збуту, оскільки він зрозумів, що вмістом вказаного фрагменту блістеру є наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон).

Реалізуючи указаний умисел, того ж дня в той же час та в тому ж місці ОСОБА_8 , піднявши вищевказаний фрагмент блістерної упаковки із вмістом трьох таблеток білого кольору, помістив його до лівої кишені штанів, у які був одягнений, тобто в такий спосіб незаконно придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, тобто 01.09.2022, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту, пішки попрямував до входу станції метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 18 годині 25 хвилин у вестибюлі вказаної станції був зупинений працівником поліції та в подальшому добровільно надав для огляду та вилучення фрагмент блістерної упаковки із вмістом трьох таблеток білого кольору, які відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 13.09.2022 №СЕ-19/111-22/36463-НЗПРАП містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальною масою 0,065 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Таблиця IІ Список № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить змінити вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року в частині призначеного покарання та визначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачений посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував такі обставини: вчинення ним кримінального проступку вперше; визнання вини та співпрацю з органом досудового розслідування; згоду на судовий розгляд без його участі у спрощеному порядку; сімейний стан та наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні; його прохання до суду про призначення покарання у виді мінімального штрафу, який він має можливість сплатити, оскільки працевлаштований.

За позицією обвинуваченого покарання у виді штрафу буде більш ефективним для його виправлення та перевиховання, сприятиме наповненню бюджету у період воєнного стану та звільнить державу від витрат по організації відбуття покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який не заперечив щодо апеляційних вимог, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку у спрощеному порядку колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в частині покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість є обґрунтованими.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за кримінальне правопорушення є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Тобто, залежно від конкретних обставин справи, особи винного, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі визначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Так, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Санкція вказаної норми передбачає чотири види альтернативних покарань, починаючи від штрафу до обмеження волі, що є найсуворішим видом покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції у вироку зазначив про врахування при обранні ОСОБА_8 міри примусу всіх обставин, які за законом мають правове значення, а саме: ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявності обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, відсутності обставин, що його обтяжують, даних про особу винного, котрий має середню спеціальну освіту, до кримінальної відповідальності притягається вперше, за місце проживання характеризується формально позитивно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, однак призначив ОСОБА_8 найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, обмеження волі. При цьому вирішив, що виправлення останнього є можливим без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, та на підставі положень ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Разом із цим, суд першої інстанції не навів достатніх мотивів щодо неможливості досягти мети покарання при застосуванні щодо ОСОБА_8 іншого заходу примусу, передбаченого санкцією вказаної норми, не пов`язаного з обмеженням волі.

З урахуванням зазначеного, а також особливостей конкретного кримінального правопорушення, даних про особу винного, котрий щиро розкаявся, що підтверджується беззаперечним визнанням ним своєї вини, згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні в порядку статей 381, 382 КПК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, та даних про особу винного, який раніше не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований з квітня 2022 року, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу. На думку колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 змінити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК, пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання з одного року обмеження волі із застосуванням положень статей 75, 76 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України з обмеження волі на строк один рік із застосуванням положень статей 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік на штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4