У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2023 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001539, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0001539, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, у якому просить накласти арешт на грошові кошти, а саме: вилучені в ході огляду місця події 23.07.2023 грошові кошти, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, які знаходилися у приміщенні КПП «Ужгород» за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, будинок 224.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22.07.2023 до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, 224, КПП «Ужгород», громадянка Чеської республіки ОСОБА_4 надала працівнику ДПСУ неправомірну вигоду у розмірі 20 євро за в`їзд до України.

Відомості про дану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001539 від 23.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

29.06.2023, о 16 год. 20 хв., під час огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, буд.224, КПП «Ужгород», слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив грошові кошти, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, яку поміщено у спецпакет №PSP1294713.

Прокурор зазначає, що фактичною підставою арешту майна є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Наразі органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. З огляду на зазначене, для потреб досудового розслідування є необхідним забезпечити наявність вилучених грошових коштів, оскільки наразі без проведення експертних досліджень не видається можливим з`ясувати, яка саме річ є предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні, що, своєю чергою, впливає на правильну правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Як зауважує прокурор, дане клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням кримінального процесуального закону (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Беручи до уваги те, що вилучені грошові кошти, на думку сторони обвинувачення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, 23.07.2023, слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами.

Прокурор вважає, що перебування у володінні третіх осіб майна, яке планується арештувати, у зв`язку з їхньою заінтересованістю у результатах досудового розслідування не забезпечить унеможливлення підміни або зміни вмісту речового доказу від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення, що, своєю чергою, вплине на достовірність експертних досліджень та, як наслідок, позначиться на всебічності, повноті й неупередженості з`ясування обставини кримінального провадження.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що вилучені грошові кошти, тобто предмети, які є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, є тими процесуальними джерелами доказів, які забезпечують реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

На думку сторони обвинувачення, тимчасове обмеження третьої особи таких правомочностей права власності, як користування, володіння та розпоряджання майном, під час вказаного досудового розслідування відповідає інтересам суспільства, позаяк речі, які планується арештувати, мають важливе доказове значення та містять відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження, перелік яких закріплений в ч. 1 ст. 2 КПК України.

Органом досудового розслідування планується арештувати 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, яку було вилучено під час огляду місця події 23.07.2023, о 23 год. 40 хв., під час огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, буд.224, ПП «Ужгород». Згідно з поясненнями ОСОБА_5 , остання випадково залишила грошові кошти у паспорті.

Прокурор наголошує, що дане клопотання подається не з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2 ст.170 КПК України), а задля забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення даного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч.1 ст.170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищевказані грошові кошти.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, при цьому подав рапорт, згідно з яким просив розглянути клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Згідно з ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання з долученими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001539, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Згідно з наданим витягом досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що 22.07.2023 до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, КПП «Ужгород», громадянка Чеської Республіки ОСОБА_4 надала працівнику ДПСУ неправомірну вигоду у розмірі 20 євро за в`їзд в Україну.

У повідомленні №589 про виявлення кримінального правопорушення від 22.07.2023 зазначено, що 22.07.2023, о 22.15 год., на в`їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «Тойота», під керуванням громадянки Чеської Республіки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час проходження прикордонного контролю надала п/н «ПД» неправомірну винагороду у розмірі 20 євро за безперешкодний перетин ДКУ. На пропозицію неправомірної вигоди п/н «ПД» відмовилася та повідомила громадянку про кримінальну відповідальність.

З протоколу огляду місця події від 22.07.2023 вбачається, що такий був проведений слідчим СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, будинок 224, у приміщені працівників прикордонної служби України, виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, яку поміщено у спецпакет №PSP1294713.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 23.07.2023 визнано вищевказані речі, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, без наявних пошкоджень, що вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події 22.07.2023, речовим доказом у даному кримінальному провадженні і приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0001539, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.369 КК України, якою встановлено відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту вилучених в ході огляду місця події 23.07.2023 грошових коштів, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, які знаходилися у приміщенні КПП «Ужгород» за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, будинок 224, оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.169, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001539, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, вилучені в ході огляду місця події 23.07.2023, а саме: 1 банкноту номіналом 20 євро серії SB, які знаходилися у приміщенні КПП «Ужгород» за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, будинок 224, Закарпатська область.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1