справа № 208/3354/22
№ провадження 1-кп/208/215/23
ВИРОК

Іменем України

26 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000022, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, фізична особа-підприємець, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2007 та 2019 років народження, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.3 ст. 307, 310 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Велика Палата Верховного Суду висловлюючись про просту мову судових рішень зокрема наголосила, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю.

Для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного.

У викладенні підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення справи, при цьому їх викладення не повинно неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Обвинувачення визнане судом доведеним:

ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах, перебуваючи за за місцем свого мешкання - приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи спеціального дозволу - ліцензії на здійснення відповідної діяльності, діючи умисно, з метою незаконного вирощування рослин коноплі для подальшого особистого використання, шляхом внесення в горшики з ґрунтом, посіяв її насіння.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на незаконне вирощування рослин коноплі, ОСОБА_9 посіявши за місцем свого мешкання зазначене насіння, доглядав за посівами з метою доведення їх до стадії дозрівання, піддавав культивуванню, поливу, обробці землі.

В ході проведення 21.04.2022 року санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , співробітники поліції в його домоволодінні виявили та вилучили ростучі у горшиках з ґрунтом рослини роду конопель в кількості 11 штук, які є рослинами, що містять наркотичні засоби, вирощування яких допускається для промислових цілей.

Окрім того, ОСОБА_9 , в невстановлений слідством час, діючи умисно, не маючи на меті цілі збуту наркотичних засобів, за місцем свого мешкання - приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно виростивши рослини роду конопель, з метою особистого використання висушив їх та подрібнив.

Виготовивлену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом «канабіс», ОСОБА_9 став незаконно зберігати за місцем свого мешкання без мети збуту.

В ході проведення 21.04.2022 року санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , співробітники поліції виявили та вилучили речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до «канабісу» - особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, масами в перерахунку на суху речовину 20,2553 г., 593,870 г., 5631, 7652 г., 84.141 г., 64, 0625 г., 63, 4312 г., 62 8587 г., 520, 9771 г., 6688, 3710 г., 4001, 815 г., загальним об`ємом 17 731, 547 г., що відповідно до «Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконного обігу» становить особливо великі розміри наркотичного засобу, який ОСОБА_9 незаконно виготовив та незаконно зберігав без мети збуту.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому на досудовому розслідуванні обвинувачені у незаконному вирощуванні рослин роду конопель визнав повністю та пояснив суду наступне.

В приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , він мешкає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Він є приватним підприємцем, займається виготовленням меблів, подушок. В свої роботі використовує електронні ваги, на яких зважує навіску в подушки.

Свій вільний час він проводить на риболовлі. Йому відомо та підтверджено на відповідних сайтах Інтернету, що для прикорму риби використовується конопля. Рецептом виготовлення такого прикорму є запарювання коноплі окропом.

Мешкаючи в приватному будинку він вирощує багато насаджень. Маючи на кінцевій меті виготовлення риболовного прикорму, через мережу Інтернет замовляв та покупав насіння коноплі. Рослини коноплі він збирав, висушував та подрібнював. Виготовлену масу зберігав в пластикових відрах з під фарби. Ця маса також зберігалась ним в декількох пакетах, в яких знаходилась приблизна кількість для виготовлення (запарювання) однієї порції прикорму. Коноплю він нікому не продавав та не передавав.

Дійсно, під час проведення 21.04.2022 року за місцем його мешкання обшуку, працівниками поліції виявлені та вилучені 11 рослин коноплі, виявлено та вилучена подрібнена конопля в кількостях зазначеному в протоколі обшуку.

Виявлені обсяги коноплі пояснює тим, що риболовний сезон на той час ще тільки розпочинався. Влітку, вилучені обсяги він би вже використав на рибалці.

Вважав, що вирощування коноплі та виготовлення такого прикорму це суто технічна справа. Свою вину в цій частині обвинувачення визнає повністю.

Обвинувачення в частині придбання та зберігання «канабісу» з метою збуту, не визнає. Наркотичний засіб він не придбав, він його виготовив та зберігав для риболовлі. Він ніколи не вживав наркотичні засоби. В колі його спілкування наркозалежні особи відсутні. Прізвища свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які відповідно до матеріалів досудового слідства зазначають про начебто збут ним «опія» та «канабісу», йому незнайомі. Ніякого «опія» під час обшуку його домоволодіння не виявлено.

Вина ОСОБА_9 в частині обвинувачення у незаконному посіву та вирощуванні рослин конопель, підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_12 у відповідній частині, яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_13 її чоловік. Разом з ним, близько 10-ти років мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_14 в мережі Інтернет, в вільному доступі придбав насіння коноплі, яку потім вирощував у кількості 10-12 кущів. Коноплю її чоловік вирощував на другому поверсі гаражу, де він також займався виготовленням меблів.

Навесні 2022 року до них додому прийшли поліцейські та провели обшук, під час якого виявили та вилучили рослини конопель.

- у відповідній частині протоколом обшуку від 21.04.2022 року домоволодіння де мешкає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого обвинувачений добровільно показав місцезнаходження одинадцяти горшків з землею, в яких росте по одній рослині зеленого кольору, які разом з трьома лампами на стелі та електровентилятором вилучено (т.2 а.с. 33-40);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9515 НЗПРАП від 06.06.2022 року, згідно якого 11 рослин, вилучені 21.04.2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є рослинами роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засобі та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей (т.2 а.с. 191-193);

- речовими доказами по справі - лампами, вентилятором, зазначеними рослинами роду конопель (т.2 а.с. 109, 212)

Вина ОСОБА_9 в частині обвинувачення у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засобі в особливо великих розмірах, підтверджується наступними доказами:

- у відповідній частині протоколом обшуку від 21.04.2022 року домоволодіння де мешкає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого обвинувачений добровільно показав місцезнаходження наркотичного засобу «канабісу» на другому поверсі приміщення, де виявлено та вилучено 12-ть пластикових відер з речовиною рослинного походження зеленого кольору. На першому поверсі вилучено речовина рослинного походження зеленого кольору які знаходилась в двох відрах, три сліп-пакети з порошкоподібною речовиною рослинного походження зеленого кольору, скляна пляшка з речовиною рослинного походження зеленого кольору, суцвіттям рослинного походження які знаходились в двох відрах, 14-ть пакунків з насінням, пакунки з добривами, ваги «Тефаль», електровентилятор (т.2 а.с. 33-40);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9232 НЗПРАП від 22.04.2022 року, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору в подрібненому стані (зразок речовини з пластикових відер відповідно до протоколу обшуку) відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 20,2553 г. (т.2 а.с. 67-70);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9493 НЗПРАП від 26.04.2022 року, згідно якого надані на дослідження верхівкові частини рослин зеленого кольору є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 593,870 г. (т.2 а.с. 118-121);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9498 НЗПРАП від 16.05.2022 року, згідно якого надана на дослідження в скляній пляшці речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору в подрібненому стані відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 84,141 г. (т.2 а.с. 151-154);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9509 НЗПРАП від 13.05.2022 року, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 5631,7652 г. (т.2 а.с. 157-160);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9497 НЗПРАП від 24.05.2022 року, згідно якого надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, які поміщено до поліетиленового пакету та трьох сліп-пакетах, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, масами в перерахунку на суху речовину відповідно 520,9771 г., 64,0625 г., 63,4312 г., 62,8587 г., (т.2 а.с. 165-168);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9501 НЗПРАП від 20.05.2022 року, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 6688, 3710 г. (т.2 а.с. 171-174);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/9512 НЗПРАП від 03.06.2022 року, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 4001,815 г. (т.2 а.с. 179-182);

- речовими доказами по справі - зазначеними наркотичними засобами (т.2 а.с. 135, 161, 175, 213-214)

Допитані під час судового розгляду справи свідки захисту пояснили суду наступне.

Свідок ОСОБА_12 у відповідній частині своїх показань пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_13 її чоловік. Разом з ним, близько 10-ти років мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік займається виготовленням меблів, і в цьому процесі, на вилучених поліцією електронних вагах, завжди важив наповнювачі для подушок.

В вільний час ОСОБА_14 часто їздить на рибалку. Буває, що вона також їздить з ним відпочити. У чоловіка в користуванні близько трьох вудочок, є спінінги та відповідне спорядження.

Їй відомо, що ОСОБА_14 в мережі Інтернет, в вільному доступі придбав насіння коноплі, яку потім вирощував у кількості 10-12 кущів. Коноплю вирощував на другому поверсі гаражу, де він займався виготовленням меблів. Вирощену коноплю він сушив, дрібнив і в подальшому використовував для виготовлення «закрихи» для риби. Подрібнену коноплю ОСОБА_14 зберігав у відрах. На риболовлю брав 1-2 відра «закрихи», при цьому вона варила для неї каші, а чоловік вже окремо добавляв до неї коноплю.

Свідки по справі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 їх друзі, з якими вони спілкуються.

Навесні 2022 року до них додому прийшли поліцейські та провели обшук, під час якого виявили та вилучили рослини конопель, коноплю в відрах.

Вона ніколи не бачила, щоб чоловік вживав коноплю, пригощав когось нею чи продавав. Чужі до них додому не ходять;

Свідок ОСОБА_17 показав, що з ОСОБА_18 він знайом з дитинства, підтримує дружні стосунки. Вони дружать сім`ями, зустрічаються близько 2-х разів на тиждень. На дому ОСОБА_9 займається виготовленням меблів. З юності ОСОБА_14 займається спортом, веде здоровий спосіб життя. У вільний від роботи час вони займаються туризмом, риболовлею. Рибалять на річці, ставках. Риболовні снасті ОСОБА_14 зберігає на першому поверсі, біля стелажів в гаражі. Під час виїзду на рибалку, прикорми для риби вони роблять кожний окремо. В мережі Інтернет багато різних рецептів. Особисто він виготовляє прикорм з добавкою пшона. ОСОБА_14 виготовляв прикорм за своїм рецептом та привозив на рибалку в будівельних відрах, її колір був коричнево-жовтуватий. Чи використовував ОСОБА_14 при виготовленні прикорму коноплю, він не знає. Витрати прикорму залежать від тривалості рибалки та способу. Вони виїжджали на рибалку і на декілька днів. Якщо при рибалці використовуються вудочки, прикорм просто розкидається, або робляться шари. В інших випадках прикорми закладаються по «пружинах», яка після закиду розкривається.

Йому відомо, що за місцем мешкання ОСОБА_14 проведено обшук, виявлено та вилучено коноплю. Йому не було відомо, що ОСОБА_14 вдома її вирощував. Ніколи він не чув, щоб коноплю ОСОБА_14 комусь продавав чи нею когось пригощав.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що з ОСОБА_18 він знайомий близько 8-10 років. ОСОБА_9 займається виготовленням меблів, і знайомство виникло під час їх замовлення. Меблі ОСОБА_9 виготовлює за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , номер будинку не пам`ятає. З тієї пори він підтримує з ОСОБА_14 дружні стосунки, спілкуються декілька разів на місць, ходять в гості, разом їздять на рибалку. Він не бачив, щоб ОСОБА_9 вирощував вдома коноплю. Іноді, перед риболовлею вони купували прикорм для риби в магазинах, але частіше ОСОБА_14 брав вже готовий прикорм з дому. Він питав, як він робить прикорм, але ОСОБА_14 нікому це не казав, сміявся, казав що кидає коноплю. Думали, що він так жартує. Прикорм замочується в відрі. За одну рибалку він використовує близько пів відра.

Йому відомо, що в прикорм для риби додається конопля. Листя коноплі додають в «закриху», замочують, і риба дуже гарно ловиться. Іноді, коли їздив на рибалку самостійно, прикорм купував в магазині. Коли їздив з ОСОБА_14 та вони використовували його прикорм, риба ловилась набагато краще. Особисто йому ОСОБА_14 коноплю ніколи не пропонував. Надав суду для огляду фото з риболовлі разом з ОСОБА_20 .

Аналізуючи показання зазначених свідків в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, суд як і всі інші докази перевірив їх на логічність, послідовність, обґрунтованість, і вважає їх такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі та їм відповідають, а тому приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності та підтверджують встановлені судом обставини.

Показання обвинуваченого, зазначених свідків, письмові докази по справі, узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність. Наведені докази проаналізовані судом і оцінюються при прийнятті рішення по справі як належні, допустимі, такі, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_9 за обвинуваченням визнаним судом доведеним.

Незаконне виготовлення наркотичних засобів, це всі дії, включаючи їх переробку, здійсненні всупереч встановленого законом порядку, у результаті яких на основі наркотичних засобів, одержуються готові до використання та (або) вживання форми наркотичних засобів. Незаконне виготовлення наркотичних засобів утворює закінчений склад кримінального правопорушення з моменту, коли почали вчинятися дії, спрямовані на одержання таких засобів чи речовин, готових до вживання, або на рафінування чи підвищення у препаратах їх концентрації.

Саме внаслідок незаконного вирощування рослин коноплі, ОСОБА_9 отримав в розпорядження відповідну сировину, у подальшому незаконно виготовив з неї наркотичний засіб «канабіс», який у відповідних розмірах незаконно зберігав за місцем свого мешкання де він і вилучений працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку.

Відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс це цілі або різного ступеня подрібнення будь-які частини рослини роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою.

Згідно затвердженої Таблиці 1, розмір канабісу визнається особливо великим у розмірі 2 500 г. і більше.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії кваліфікуються судом за ст. 310 ч.1 КК України як незаконний посів та вирощування конопель, за ст. 309 ч.3 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засобі в особливо великих розмірах.

Кваліфікаційна ознака ч.1 ст. 310 КК України посіва та вирощування конопель як то «у кількості від десяти до п`ятидесяти рослин» в обвинуваченні ОСОБА_9 не міститься, і зазначення її судом в якості додаткової кваліфікуючої ознаки є порушенням принципів визначених ст. 337 КПК України в частині погіршення становища обвинуваченого.

Позиція сторони обвинувачення:

ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. ч.3 ст. 307, 310 ч.1 КК України яке сформульовано наступним чином.

ОСОБА_5 , у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілковито розуміючи та усвідомлюючи злочинний характер свої дій, незаконно, тобто не маючи спеціального дозволу - ліцензії на здійснення такої діяльності, посіяв шляхом внесення в ґрунт землі насіння коноплі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне вирощування рослин коноплі, ОСОБА_9 незаконно посіявши невстановлену кількість насіння коноплі в ґрунт землі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав їх вирощування, тобто доглядав за посівами з метою доведення їх до стадії дозрівання, а саме піддавав культивуванню, поливу, обробці землі до моменту проведення обшуку за вказаною адресою.

В ході проведення вказаного обшуку 21.04.2022 року, в період часу з 13.48 год. до 15.30 год., співробітниками поліції за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено до Кам`янського РУП ростучі у ґрунті землі рослини зеленого кольору в кількості 11 штук, які згідно висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України є рослинами роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» на території м. Кам`янське, у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, в невстановленому під час досудового розслідування місці, незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою його подальшого збуту, який в подальшому, почав незаконно зберігати у невстановлених в ході досудового розслідування місцях з метою збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , незаконно придбавши у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, в невстановленому під час досудового розслідування місці, у невстановленої під час досудового розслідування спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», у невстановлений під час досудового розслідування дату і час переніс його до місця свого мешкання, а саме до адреси: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обяг якого заборонено, з метою збуту, до моменту його вилучення, а саме до проведення обшуку за вказаною адресою.

В ході проведення вказаного обшуку 21.04.2022 року, в період часу з 13.48 год. до 15.30 год., співробітниками поліції за місцем мешкання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено до Кам`янського РУП речовину рослинного походження зеленого кольору масами 22,5029 г., 653,322 г., 6330, 4452 г., 93,853 г., 71,1805 г., 70,4791 г., 69,8460 г., 578,8634 г., 7965,0014 г., 4500,187 г., які згідно висновків експертів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить відповідно 20,2553 г., 593,870 г., 5631, 7652 г., 84.141 г., 64, 0625 г., 63, 4312 г., 62 8587 г., 520, 9771 г., 6688, 3710 г., 4001, 815 г., загальним об`ємом 17 731, 547 г., що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконного обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, становить особливо великі розміри наркотичного засобу, який ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель, і незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, підтверджується вилученими під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 20 кг канабісу та його суцвіття розфасованої в пластикові емності, 11 кущів коноплі, обладнання для її вирощування.

Пояснення обвинуваченого що він вирощував коноплю, а висушену та перетерту речовину використовував в якості підгодування під час риболовлі спростовується відомостями в мережі Інтернет, згідно яких для риболовлі використовується насіння коноплі звичайне, підсмажене або конопляне молоко.

В той же час, висушене та перетерте листя коноплі, які містять в своєму складі канабіс, є саме тією формою, яка виготовлена для безпосереднього вживання наркозалежними особами.

Під час досудового розслідування, при кваліфікації об`єктивної сторони, орган досудового розслідування відмежував мету знаходження наркотичних засобів, їх кількість, та виходив з фактичних обставин кримінального провадження, як то вага, кількість, пакування тощо.

Фасування в пластикові емності свідчить про умисел на збут наркотичного засобу.

Під час обшуку вилучено електронні ваги, які могли використовуватись під час незаконного збуту наркотичних засобів.

В судовому засіданні ОСОБА_9 пояснював, що на вагах він зважував подушки, але поза розумним сумнівом є те, що контактна площа вагів значно менша ніж контактна площа подушок, що ставить під сумнів їх використання в промисловому сенсі.

Відповідно до Постанови ВС від 08.07.2021 року у справі 310/9084/19, та іншої, великий або особливо великий розмір наркотичного засобу, спосіб упакування та розфасування відповідної речовини може свідчити про наявність в особи умислу на збут наркотичного засобу, за наявності й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою доказів, які в сукупності вказують на те, що особа мала умисел на збут цих речовин, зокрема поведінка суб`єкта злочину, дані про те, що особа сама не вживає наркотичних засобів, а виготовлює та зберігає їх.

Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в їх володінні, та розфасування речовини.

Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів у значному розмірі, виготовлює їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби цієї особи у вживанні зазначених речовин, то в такому разі може мати місце усмиел на збут.

Позиція сторони захисту:

Сторона захисту зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 у вільному доступі, в мережі Інтернет, придбав насіння коноплі, які використовував для вирощування рослин. Після вирощування, ОСОБА_9 рослини коноплі сушив, подрібнював та зберігав у відрах з-під будівельної краски. Перед виїздом на риболовлю обвинувачений заварював кашу з подрібненою коноплею та використовував як прикорми для риболовлі.

Ця позиція підтверджується численними матеріалами з мережі Інтернет, згідно яких в рази підвищується улов риби в разі використання в якості прикорми рослин конопель, які мають у своєму складі відповідні амінокислоти. Вартість готових домішок значано вища ніж варіант самостійного приготування «закрихи»

Посилання державного обвинувачення на ту обставину, що згідно висновку експертизи на вилучених під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_9 електронних вагах міститься сліди конопляного походження, спростовується переглянутими в суді відеоматеріалами обшуку, згідно яких під час їх вилучення, правоохоронець прям над вагами пересипав коноплю з однією емності в іншу, і частина наркотичного засобу розсипалась.

Відповідно до протоколу обшуку, ОСОБА_9 на першу вимогу працівників поліції щодо знаходження в домоволодіння наркотичних засобів, одразу ж повідомив, що має їх вдома та показав і видав їх добровільно.

Підставою проведення у ОСОБА_9 обшуку була інформація нібито отримана слідчим від свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 щодо виготовлення, зберігання та розповсюдження їх знайомим ОСОБА_9 наркотичних засобів - коноплі та опію.

Сторона захисту заявила клопотання про виклик та допит в судовому засіданні зазначених свідків, так як обвинувачений пояснив, що з такими особами він не знайомий.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_23 до суду не з`явились. Ухвали суду щодо забезпечення їх явки в судові засідання не виконані, що викликає обґрунтований сумнів як в наданих ними поясненнях, так і взагалі в реальності існування цих осіб.

Відповідно до правового висновку ВС у справі № 243/1573/17, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення зазначеного в обвинувальному акті лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правпорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої висунуто обвинувачення.

Однак ці положення не вказують на те, що у разі не підтвердження за результатом судового розгляду висунутого особі обвинувачення сторона обвинувачення може очікувати, що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший склад злочину і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки саме доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення.

Враховуючи викладену позицію сторона захисту вважає, що ОСОБА_9 відповідно до ст. 373 КПК України має бути виправданий за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ст. 307 ч.3 КК України.

Правові позиції якими суд керувався при зміні обвинувачення з ч.3 ст. 307 КК України на ч.3 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України визначаються межі судового розгляду, і з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» суди України зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З моменту набуття чинності, рішення Суду стають джерелом судової практики Європейського Суду з прав людини. Ця судова практика визнається джерелом загальноєвропейських стандартів прав людини і повинна враховуватися органами всіх держав - учасниць конвенції, якою є і Держава Україна.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ, право на справедливий суд, визначене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (ЄКПЛ), є також пов`язане з вимогами щодо єдиного застосування закону.

Згідно до висновку від 10.11.2017 року Консультативної Ради Європейських судів про роль судів у забезпеченні єдності застосування закону, однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність.

Цей Висновок бере до уваги відповіді отримані від 34 держав, в тому числі і від Держави Україна.

Єдине застосування закону є визначальним задля принципу рівності перед законом. Окрім того, питання правових визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. У державі, яка керується принципом верховенства права, громадяни виправдано очікують, що до них будуть ставитися, як до всіх інших, та що вони можуть покладатися на попередні судові рішення в подібних справах, і таким чином громадяни можуть передбачати юридичні наслідки своїх дій чи бездіяльності.

Неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, у той час як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права.

У практиці ЄСПЛ застосовуються вироблені багаторічною практикою підходи, відповідно до яких якість закону означає:

- доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване застосування відповідного законодавства;

- відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та правильності, що допускає можливість різного тлумачення такого законодавства, порушує критерій «якості закону»;

- втручання у право особи може бути виправданим, якщо воно не тільки «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», але й передбачається «якісним» законом (справа «Щокін проти України» та інші)

В рішеннях ЄСПЛ, зокрема «Сєрков проти України», «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства», «Мелоун проти Об`єднаного Королівства», «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції», та багатьох інших наголошується на таких вимогах до закону як «доступність», «передбачуваність» та «зрозумілість»:

- громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку;

- норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку;

- громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія;

- у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади у здійснення громадянами своїх прав,

ЄСПЛ у рішенні у справі «Корецький та інші проти України» зазначив, що навіть припускаючи, що положення закону було вірно розтлумачено судами та дане втручання базувалося на формальній підставі, закріпленій в національному законодавстві, Суд нагадує, що вислів «передбачений законом» у другому пункті статті 11 Конвенції не тільки вимагає, щоб дія, яка оскаржується, була передбачена національним законодавством, але також містить вимогу щодо якості закону.

Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

У своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 Конституційний Суд України констатував, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України у справі від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 міститься наступний висновок:

«із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі»

У системі судів загальної юрисдикції судова практика вищих судових інстанцій виступає орієнтиром як для нижчих судів, так і для інших правозастосовних органів. Згідно зі ст. 36 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно до правових позицій зазначених у Постанові Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів»

«Незаконне виготовлення наркотичних засобів, утворює закінчений склад злочину з моменту, коли почали вчинятися дії, спрямовані на одержання таких засобів чи речовин, готових до вживання, або на рафінування чи підвищення у препаратах їх концентрації.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-яком приміщенні, сховищі або в іншому місці)

Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, настає незалежно від його тривалості.

Під незаконним збутом наркотичних засобів, (стаття 307 КК), потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про

наркотичні засоби ..." та "Про заходи протидії незаконному обігу..." (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо)

Про умисел на збут наркотичних засобів, може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому слід мати

на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Однією з кваліфікуючих ознак злочинів даного виду є розмір наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: значний, великий або особливо великий. При його визначенні судам слід керуватися відповідними Таблицями»

В Постанові ВС від 24 жовтня 2018 року у справі № 711/2259/16-к, провадження № 51-477км17) ВС зауважив, що відповідальність за збут наркотичних засобів настає незалежно від їх розміру.

Про те, що злочин, передбачений ст. 307 КК України, було вчинено з метою збуту наркотичних засобів, може вказувати сукупність багатьох обставин, як то посада, яку обіймав обвинувачений на момент вчинення злочину, та його функціональні обов`язки, його поведінка під час вчинення злочину, сукупність наркотичних засобів різних видів, їх кількість, спосіб упакування та розфасування, а також методи приховування.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у справі № 203/337/19 (провадження № 51-4688 км20), частково задовольнив касаційну скаргу захисника на судові рішення щодо особи, засудженої за кримінальні правопорушення, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів (ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України)

В цій справі ККС ВС скасував ухвалу апеляційного суду і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Як зазначено в постанові касаційного суду, переглядаючи вирок, апеляційний суд не дотримався вимог КПК України. Зокрема, погоджуючись із висновком суду першої інстанції в частині встановлення спрямованості умислу та мети вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд апеляційної інстанції врахував розмір та кількість вилученого наркотичного засобу, спосіб упакування і розфасування та визнав необґрунтованими доводи захисника щодо відсутності в діях особи умислу на збут наркотичного засобу.

На думку ККС ВС, апеляційний суд залишив поза увагою те, що мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.

Для об`єктивного висновку про умисел на збут наркотичного засобу необхідним є дослідження обставин придбання та зберігання наркотичної речовини, а також установлення моменту виникнення відповідного умислу.

З огляду на зазначене висновки суду першої та апеляційної інстанцій про те, що особа, знайшовши наркотичний засіб, мала умисел на його незаконний збут, без підтвердження такого висновку іншими доказами, окрім великого розміру наркотичної речовини та її розфасування, колегія суддів вважає необґрунтованими.

29.10.2020 року Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 461/895/19 залишив без задоволення касаційну скаргу сторони обвинувачення, яка не довела, що обвинувачений мав на меті збут наркотичних речовин.

Верховний Суд вказав, що місцевим судом правильно зазначено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, що придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.

При цьому, якщо висновок про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно тощо), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут.

Надані стороною обвинувачення докази не містять жодних даних, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили, що обвинувачений мав на меті збут наркотичних речовин. При цьому загальна маса вилучених у обвинуваченого психотропних речовин та наркотичних засобів, об`єктивно не перевищує потреби особи у власному вживанні, а сам факт виявлення ваг і наркотичних засобів у розфасованому стані не свідчать про умисел обвинуваченого на їх збут.

На думку Суду, з урахуванням установлених судом першої інстанції обставин та наявних у провадженні доказів, принципів презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини, змагальності й диспозитивності, а також повноважень Суду, наведені в касаційній скарзі прокурора доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 309 КК.

У постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а (провадження № 11-611апп18) Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13, також врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України», де Суд визначив концепцію якості закону, що у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У разі скасування вироку суду як неправосудного, держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Мотиви суду при прийняті рішення у справі:

ОСОБА_24 на стадії досудового розслідування обвинувачення по вирощуванню рослин коноплі, в тому числі містить посилання на його умисні дії по незаконному збуту особливо небезпеченого наркотичного засобу «канабіс», який він попередньо, саме з метою збуту незаконно придбав та зберігав.

Досудове розслідування це діяльність компетентних правоохоронних органів, що полягає у збиранні, дослідженні, оцінці, перевірці та використанні доказів з метою попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, та закінчується винесенням правозастосовного акту за її наслідками.

Ніяких доказів на підтвердження висунутого Митасову на стадії досудового розслідування обвинувачення у незаконному придбанні з метою збуту та зберіганні з метою збуту особливо небезпеченого наркотичного засобу «канабіс», матеріали справи не містять, а само по собі обвинувачення не є доказом вчинення злочину.

Пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення є не конкретним, наскрізь містить порожні відсилання - «у невстановлені під час досудового розслідування дату і час», «невстановлена кількість насіння», «в невстановленому під час досудового розслідування місці», «у невстановлений слідством спосіб», «невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу», «зберігав у невстановлених в ході досудового розслідування місцях»

Відповідно до досліджених судом матеріалів справи, тексту пред`явленого обвинувачення, досудовим розслідуванням достеменно встановлено та відображено в обвинуваченні тільки місце мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 і факт виявлення (добровільної видачі) та вилучення наркотичного засобу за зазначеною адресою під час обшуку цього домоволодіння.

В іншій частині, обвинувачення ОСОБА_9 у збуті наркотичних засобів грунтуєтьтся виключно на трактованих на власний розсуд правових позиціях вищих судових інстанцій, хоча безумовно обвинувачення повинно залежати саме від доказів та належної правової процедури їх отримання та дослідження.

Мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Сторона обвинувачення вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, підтверджується вилученими під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 17 731, 547 г., що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконного обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, становить особливо великі розміри наркотичного засобу.

Обставина вилучення наркотичного засобу на думку суду підтверджена об`єктивними, належними та допустимими доказами - протоколом обшуку домоволодіння ОСОБА_9 . За пропонуванням працівників поліції ОСОБА_9 добровільно видав рослини коноплі, наркотичні засоби, які знаходились на видних місцях домоволодіння, не були приховувані якимось методом, є однаковими за видом.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», наркотичні засоби це в тому числі речовини, природні рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, до якиз згідно Таблиці I включено і канабіс. Вилучений у Митасова об`єм цього наркотичного засобу, визначається як особливо великий.

Вирощування рослин роду конопель без отримання відповідно ліцензії, виготовлення та зберігання канабісу, є кримінально чи адміністративно караним діянням, кваліфікація якого залежить від кількості рослин, розмірів самого наркотичного засобу, умислу особи.

Разом з тим, суд відзначає загальновідомі дані про те, що рослина конопля здавна, в тому числі і в Україні де її сіяли у великих кількостях на значних площах, відома як корисна рослина та універсальна культура, яку можна використовувати різнопланово: у текстилі, харчових продуктах, папері та будівельних матеріалах, її вирощують для олії, яку отримують із квітів і листя коноплі.

Репресивне ставлення до коноплі як до суто шкідливого продукту, який використовується тільки наркозалежними особами, є невірним, так як ця рослина знаходить застосування практично у будь-якій галузі.

Конвенція ООН всіляко дозволяє застосовувати коноплі: у промислових, наукових і медичних цілях. Цей міжнародний документ ратифікований Україною, і вітчизняне законодавство дозволяє вирощувати технічні коноплі.

У Верховній Раді у червні 2022 року зареєстровано законопроєкт про частковий легалайз канабісу, і у лютому-2023 профільний комітет вніс у документ кілька ключових правок, які роблять його більш відповідним нормам ЄС.

Ці пропозиції підтримані МОЗ, аграріями і пацієнтською спільнотою.

Використання коноплі як привади в процесі риболовлі також є загальновідомим та має широке застосування. Привада з добавками коноплі дозволяє залучати різноманітну рибу з великих дистанцій, робить прикормку більш ароматною і поживною.

Прикормка з додаванням коноплі містить ефірні масла, амінокіслоти та мінерали, які залишають у воді відповідний «шлейф» Органічні продукти окислюються під впливом кисню, тому така привада виготовлюється заздалегідь та зберігається в закритих емностях.

Як зазначалось вище, загальновідомою обставиною є те, що олія коноплі знаходиться у квітах та листях, а не тільки в її насінні, про що зазначає сторона обвинувачення.

Вартість готових домішок яка пропонується в торгових мережах значно вища ніж самостійне виготовлення такої риболовної привади. Цей довод сторони захисту обвинуваченням не оспорювались та визнається судом доведеним.

Спосіб упакування та розфасування відповідної речовини може свідчити про наявність в особи умислу на збут наркотичного засобу, за наявності й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою доказів, які в сукупності вказують на те, що особа мала умисел на збут цих речовин, зокрема поведінка суб`єкта злочину.

Наркотичні засоби виявлені у домоволодінні ОСОБА_9 в великих будівельних відрах, трьох поліетиленових пакетах сухими масами 64,0625 г., 63, 4312 г., 62, 8587 г., в скляній пляшці сухою масою 84,141 г., їх упакування та фасування зазначеним чином призначене для зберігання, і само по собі, окремо, не може свідчити про умисел обвинуваченого про їх зберігання з метою збуту.

Пояснення обвинуваченого, що він використовував виготовлений «канабіс» для риболовлі як приваду, а окрема маса наркотичного засобу зберігалась ним в декількох упакуваннях, в яких знаходилась приблизна кількість для виготовлення (запарювання) однієї порції прикорму, в ході судового розгляду нічим не спростована.

Що можливо то не виключається і всі сумніви відповідно до ст. 62 Конституції України щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

.

В своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що виявлена у нього загальна кількість «канабісу» не використана ним в риболовлі, так як відповідний сезон тільки розпочинався. Влітку вся заготовлена конопля була б ним вже використана як привада для риби, тобто загальна кількість наркотичного засобу, який ОСОБА_9 використовував (планував використати) об`єктивно не перевищує потреби в їх особистому розпорядженні (власному вживанні)

Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 виявлені та вилучені електронні ваги, на поверхні яких згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-22/9492 НЗПРАП від 15.06.2022 року, виявлено тетрагідроканабінол та канабінол, які входять до складу наркотичних засобів, що виготовляються з рослин роду коноплі, масу яких визначити не можливо у зв`язку з недостатньою кількістю наданої на дослідження речовини (т.2 а.с. 203-205)

Зазначена обставина неодноразово використана стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування як така, що нібито підтверджує умисел ОСОБА_9 на придбання та зберігання наркотичного засобу «канабіс» з метою збуту.

Суд вважає позицію сторони обвинувачення, що вилучені електронні ваги могли використовуватись ОСОБА_9 під час незаконного збуту наркотичних засобів, нічим не підтвердженою та спростованою наступним.

Так, під час перегляду відеозапису обшуку домоволодіння ОСОБА_9 , виявлення та вилучення зазначених електронних вагів (час запису 01 г. 21 м. - 01 г. 22 м., т.2 а.с. 40) встановлено, що працівник поліції здійснює недбале пересипання канабісу з великого пакунку до іншої емністі чомусь безпосередньо над цим пристроєм, і ця обставина на думку суду підтверджує позицію сторони захисту з питання виникнення на поверхні вагів слідів тетрагідроканабінолу та канабінолу.

Сторона обвинувачення зазначає про необгрунтованість пояснень ОСОБА_9 , що той виробляючи меблі на вагах зважував подушки. На думку обвинувачення, контактна площа вагів значно менша ніж контактна площа подушок.

Така позиція обвинувачення нічим не підтверджена, так як розмір таких подушок, зміст їх наповнення та його фактичний об`єм, методи зважування тощо, досудовим розслідуванням не з`ясовувались та відповідно не досліджувались.

Враховуючи сприйнятне суду пояснення сторони захисту щодо виявлення експертом на поверхні вагів слідів наркотичного засобу, позиція прокурора взагалі зводиться до незаконності перебування у власності ОСОБА_9 такого пристрію як ваги, так як його «можливо» використовувати в незаконних цілях.

Належний ОСОБА_9 телефон « iPhone7 » вилучено під час його затримання (т.2 а.с. 44-46)

Висновком експертизи комп`ютерної техніики та програмних продуктів № 76 від 06.05.2022 року, встановлена історія обміну електронним повідомленнями з використанням виявленого на мобільному телефоні «iPhone7» програмного забезпечення «Viber», «WhatsApp», стандартному додатку операційної системи «Сообщения», які збережені у файловому звіті на вкладці.

В результаті дослідження наявної на мобільному телефоні інформації, файлів, які можуть мати відношення до діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, не виявлено (т.2 а.с. 144-148)

Підставою проведення санкціонованого обшуку в домоволодіння ОСОБА_9 слідчим суддею визначені пояснення свідків у справі ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які повідомляли, що начебто знайомі з ОСОБА_9 , знають номер його мобільного телефону, місце мешкання, зазначали, що обвинувачений за місцем мешкання займається виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних засобів «опій» та «канабіс» (т.2 а.с. 29)

За результатами зазначеного обшуку наркотичний засіб «опій» в домоволодінні ОСОБА_9 не виявлено.

Підставою проведення санкціонованого обшуку автомобіля Митасова слідчим суддею визначені пояснення свідків у справі ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які повідомляли, що начебто знайомі з ОСОБА_9 , знають, що обвинувачений маючи в користуванні транспортний засіб, займається виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних засобів «опій» та «канабіс», який зберігає та перевозить у цьому автомобілі (т.2 а.с. 30)

Під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля ОСОБА_9 , нічого не виявлено та не вилучено (т.2 а.с. 41-43)

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_9 у збуті наркотичного засобу, прямі свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 стороною обвинувачення не заявлялись та не викликались.

Після проведення допиту обвинуваченого, саме сторона захисту подала клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , яке судом задоволено.

На виклики суду зазначені свідки не з`явились, двічі ухвалені судові рішення про встановлення їх місцезнаходження з призначенням контролю виконання ухвали за прокурором, залишились невиконаними, що потягло за собою відмову адвоката від їх допиту як фактично неможливого.

В рішенні ЄСПЛ «Цалкізіс проти Греції (№ 2)» зазначається що принцип, коли сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого, є конкретним проявом презумпції невинуватості.

Такий принцип буде порушено у випадку, коли тягар доведення перекладається зі сторони обвинувачення на сторону захисту (рішення у справі «СА-Кепітал Ой» проти Фінляндії»), що на думку суду в повній мірі проявилось в данному випадку.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про закриття криімінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 за ст. 307 ч.3 КК України як не підтвердженого за результатом судового розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до КПК України суд наділений повноваженнями ухвалити обвинувальний вирок із перекваліфікацією діяння і має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Закриття судом справи за умов визначених у клопотанні, не виправдає легітимних очікувань суспільства, щодо застосування до обвинуваченого заходів кримінальної репресії і не узгоджуватиметься з визначеними у статті 2 КПК завданнями захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини.

Відмова від кримінального переслідування обвинуваченого лише з огляду на нездійснення досудовим розслідуванням та державним обвинуваченням правильної юридичної оцінки дій обвинуваченого, суперечитиме засадам верховенства права і законності, призведе до безкарності винного.

В ході судового розгляду суд, відповідно до ст. 22 ч. 6 КПК України, п. 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України», сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: були допитані свідки, обвинувачений, досліджені письмові докази надані стороною обвинувачення та захисту. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, сторони кримінального провадження не заперечували.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого з метою з`ясування їх належності та допустимості перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України, за участю учасників кримінального провадження, і кожному з них судом дана оцінка, як це вимагає ст. 94 КПК України, так як для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обгрунтувавши своє рішення, суд використовуючи правові позиції практики ЄСПЛ, зокрема викладені в справі «Серявін та інші проти України», зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією (рішення «Кобець проти України» в тому числі), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вважає, що єдиною розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів, є саме версія подій викладена в обвинувачені визнаному судом доведеним.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміновані кримінальні правопорушення було вчинено саме за цих обставин, і ОСОБА_9 поза розумним сумнівом є винним у їх вчиненні, судом виключається.

Мотиви призначення виду та міри покарання:

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Обставинами які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття як осуд своєї протиправної поведінки.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено законодавством до кримінальних проступків, а інше - до тяжких злочинів, ступінь їх суспільної небезпечності.

Враховуючи, що покарання за ч.3 ст. 309 КК України містить безальтернативний його вид у виді позбавлення волі, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе шляхом призначення йому покарання по кожній з інкримінованих статей КК України, з визначенням остаточного виду покарання у відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, суд враховує мотив та мету вчинення кримінальних правопорушень, принцип індивідуалізації покарання, особу обвинуваченого, який вину в обвинуваченні визнаному судом доведеним визнав повністю, є раніше не судимою особою, позитивно характеризується за місцем мешкання, з сусідами живе мирно та дружно, скарг на його поведінку у побуті не надходило.

Обвинувачений має постійне місце мешкання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2007 та 2019 років народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Враховуючи викладене у сукупності, наявність обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_9 та відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за доцільне та необхідне при призначенні обвинуваченому остаточної міри покарання у виді позбавлення волі визначити її в мінімальній санкції передбаченої ч.3 ст. 309 КК України, та з застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України встановити відбуття призначеного покарання з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Перебіг іспитового строку починається з моменту оголошення вироку і не підлягає скороченню в заохочувальному порядку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, саме таке покарання є законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів.

Відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, спеціальна конфіскація - це примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави іншого майна у випадках, визначених цим Клодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а так само передбаченого частиною першою статті 310 КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо інше майно було підшукано, пристосовано або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Судом враховується, що вилучені під час обшуку домоволодіння ОСОБА_9 три лампи зі стеля та електровентилятор використовувались ним під час незаконного вирощування рослин роду конопель, і тому вони безумовно підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.

Доля інших речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним в обвинуваченні визнаному судом доведеним, кваліфікувати його дії за ч.1 ст. 310, ч.3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 310 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ст. 309 ч.3 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглиненя менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В строк призначеного ОСОБА_5 покарання зарахувати строк його перебування під вартою з 21.04.2022 року по день звільнення на альтернативний запобіжний захід у виді застави.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 14 484, 58 гривень.

Речові докази по справі: 11 рослин роду конопель, наркотичний засбі «канабіс», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, знищити; чотирнадцять пакунків з семенами, три пакунки з добривами, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, знявши арешт, знищити; мобільний телефон «iPhone7», ваги «Tefal», які знаходяться в камері схову Кам`янського РУП, знявши арешт з майна, повернути ОСОБА_5 .

Три лампи, вентилятор «Rotex» з застосуванням спеціальної конфіскації передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, знявши арешт з майна безоплатно вилучити у власність держави.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити раніше обрану - заставу.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1