СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8634/23
пр. № 1-кп/759/1138/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2022 за №0002498, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки за таких обставин.

Солдат ОСОБА_3 з 19.09.2022 проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період на посаді командира відділення 2 відділення охорони 2 взводу охорони у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно- правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно до вимог п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - постанова КМУ від 08.05.1993 № 340), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, D, і D1 видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з п. п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10.05.2001 № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Так, за невстановлених обставин, але не пізніше 06.12.2022, у ОСОБА_3 виник умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортними засобами. З цією метою ОСОБА_3 за невстановлених обставин, але до 06.12.2022 домовився з невстановленою дізнанням особою, про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 06.12.2022, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не отримував посвідчення водія, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника надав невстановленій дізнанням особі, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.

Після цього, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 06.12.2022 ОСОБА_3 отримав від невстановленої дізнанням особи, підроблене посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 від 26.08.2022 на власне ім`я, нібито видане ТСЦ № 8042.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у вчиненні пособництва в підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання іншою особою.

Крім того, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, 06.12.2022, приблизно о 01 год 40 хв, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 під час руху по вул. Зодчих, 22 у м. Києві, порушивши комендантську годину під час дії воєнного стану, був зупинений поліцейськими Управління патрульної поліції у м. Києві. У подальшому, на вимогу працівника поліції ОСОБА_3 пред`явив поліцейському Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.08.2022 на власне ім`я.

Пред`являючи на вимогу поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.08.2022, у встановленому законом порядку, він не отримував, надав поліцейському Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_4 вищезазначене підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським Управління патрульної поліції у м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідома підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, також висловився щодо призначенні йому покарання, а саме: у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у вчиненні пособництва в підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як вчинення пособництва в підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у межах, установлених у санкціях ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу, із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України /а.п. 59-60/.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості /а.п. 54/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , поміщене в конверт, яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження /а.п. 60/ - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу її зберігання;

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1