Єдиний унікальний номер 722/1247/23
Номер провадження 1-в/722/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представників виправної колонії: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

та засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Посилався на те, що за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, працював на виробництвах установ, діючих стягнень немає. Реалізував декілька програм диференційованого виховного впливу, відвідував виховні заходи, виконував роботи з благоустрою. На даний час відбув більше строку призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити та зазначив, що з перших днів відбування покарання він був працевлаштований на підприємствах установ, де виконував роботи, пов`язані з важкою фізичною працею. Зокрема, в Торецькій ВК він працював вантажником та в котельні установи вантажником вугілля. За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку в 10 випадах він був заохочений. Внаслідок цього, в 2021 році адміністрацією установи було прийнято рішення клопотати перед судом про застосування щодо нього ст.81 КК України. Не дивлячись на те, що в поданому начальником установи клопотанні судом було відмовлено, він продовжив працювати та дотримуватися вимог режиму відбування покарання.

Після початку війни він продовжив працювати та займався виготовленням протитанкових їжаків для ЗСУ.

Згодом його перевели до СВК, де він написав заяву про працевлаштування його до гірничої дільниці вантажником. В СВК він працював до січня 2023 року, норму виробітку виконував. В січні 2023 року під час виконання робіт він травмував спину. Звернувся в медичну частину, однак лікаря там не було, фельдшер виписав йому знеболююче. Після цього до медичної частини він не звертався.

Начальнику відділення він повідомляв, що не може виконувати роботи за станом здоров`я, але останній на це не відреагував.

На даний час він дійсно не працює, адже не може виконувати важку фізичну роботу, оскільки протягом всього строку відбування покарання він важко працював.

З наданою начальником відділення характеристикою він не погоджується, адже в ній зазначено що він безвідповідально ставиться до робіт з благоустрою установи та не зазначено що він закінчив навчальний заклад, здобув освіту та дві професії. Він звертався до адміністрації установи зарахувати його на навчання для здобуття професії машиніста крану, що знадобиться йому на волі, пороте начальник навчального центру повідомив, що він вправі реалізувати дану програму виховного впливу лише раз на рік.

Просив суд звільнити його умовно-достроково, адже в м. Дружківка, яке знаходиться за 40 км. від м. Бахмут ведуться активні бойові дії, у нього живе матір, яка не може самостійно, без його допомоги, виїхати в безпечне місце.

На запитання прокурора засуджений також зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, розуміє, що виправити скоєне не може. Усвідомив наслідки вчиненого та дійсно шкодує про це.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вказуючи що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину. Протягом строку відбування покарання в п`яти випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Під час відбування покарання в Торецькій ВК був заохочений подяками лише за сумлінне ставлення до праці. Відомостей щодо його зразкової поведінки немає. Відомості щодо виконання ним норми виробітку в матеріалах справи також відсутні. Під час переведення до СВК засуджений реалізував лише одну програму диференційованого виховного впливу. Реалізовувати інші програми засуджений не має бажання. Ризик повторного вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення оцінений як середній.

Із врахуванням викладеного прокурор вважав, що ОСОБА_6 не досяг необхідного ступеня виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_6 перебуває в його відділенні лише 2 місяці, однак характеризується посередньо. Не працює. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

На запитання суду представник СВК ОСОБА_4 відповів, що не може пояснити, чому в наданій характеристиці не зазначив про реалізацію засудженим програм диференційованого виховного впливу «навчання» та «професія».

Представник СВК ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_6 відбував покарання в його відділенні №5. Охарактеризував його посередньо, зазначив що ОСОБА_6 роботи з благоустрою виконував неохоче. З січня 2023 року відмовився працювати в гірничій дільниці, пояснивши таке рішення тим, що вже не має бажання працювати. З приводу призначення його на роботу не пов`язану з важкою фізичною працею засуджений не звертався, в матеріалах справи такої заяви немає.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести розгляд без його присутності.

Заслухавши думку всіх учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з 10.05.2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його затримання до моменту постановлення вироку, тобто з 10.05.2015 року по 10.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.08.2016 року вирок Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 10.05.2015 року по 18.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно, кінець строку відбування покарання ОСОБА_6 - 02.02.2024 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув 9 років 5 місяців 10 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 6 місяців 20 днів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.05.2015 року.

З 18.05.2015 року він утримувався у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань №6». Характеризувався негативно. Допустив 4 порушення режиму відбування покарання, за що мав 4 стягнення.

З 23.09.2016 року відбував покарання в ДУ «Торецька ВК №2».

Був працевлаштований на виробництві установи до дільниці котельної, різноробочим.

До праці ставився сумлінно, доручені завдання виконував своєчасно та в повному обсязі, за що мав 4 заохочення.

За час відбування покарання характеризувався позитивно. Дотримувався норм, які визначали порядок відбування покарання та розпорядок дня.

Підтримував рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагував на критику в свою адресу. Дотримувався ввічливих та правомірних взаємовідносин з персоналом, виконував їх законні вимоги.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримував в чистоті та порядку. мав охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував їх тільки за призначенням.

Виконував роботи з самообслуговування, мав достатній рівень необхідних навичок.

Залучався до виконання робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, згідно ч.5 ст.118 КВК. До виконання робіт ставився з розумною ініціативою.

Не допускав порушень пожежної безпеки.

Відповідно до ст.65 КВК України брав особисту участь в організації виховних заходів. Заходи виховного характеру відвідував регулярно, робив для себе позитивні висновки.

Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав.

Станом на 11.02.2019 року засуджений ставав на шлях виправлення та заслуговував на переведення до дільниці соціальної реабілітації. (Характеристика від 11.02.2019 року а.о.с. 123).

Проте, 01.02.2019 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до начальника Торецької ВК з письмовою заявою не застосовувати щодо нього ст.101 КВК України так як він не впевнений в дотриманні соціально-правових норм в разі переведення до ДСР. (а.о.с.125).

Згідно рапорту начальника відділення №5 Торецької ВК ОСОБА_8 , ОСОБА_6 . ОСОБА_6 характеризувався позитивно, притягувався до робіт з благоустрою відділення та прилеглої території установи. До робіт ставився сумлінно, виконував їх своєчасно. Режим відбування покарання та розклад не порушував, з працівниками установи був ввічливим, відвертим, з засудженими конфліктів не мав (а.о.с.133).

Згідно протоколу №23 засідання адміністративної комісії Торецької ВК, 06.10.2020 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в поданні характеризуючих матеріалів до суду для заміни покарання більш м`яким як особі, яка в повній мірі не довела, що стала на шлях виправлення (а.о.с.147).

Згідно рапорту начальника відділення Торецької ВК від 20.03.2021 року ОСОБА_9 , ОСОБА_6 правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії додержувався. Додержувався правил трудового розпорядку та вимог безпеки. Режим утримання та розклад дня не порушував. Із представниками адміністрації був щирим та ввічливим. Із засудженими не конфліктував, приймав активну участь в роботах з благоустрою, згідно ч.5 ст.118 КВК України (а.о.с. 157).

Згідно протоколу №23 від 17.08.2021 року засіданням адміністративної комісії Торецької ВК було прийнято рішення клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 як особі, що довела своє виправлення. Голосували одноголосно (а.о.с.172).

17.08.2021 року начальник Торецької ВК №2 ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково, адже останній характеризувався начальником відділення ОСОБА_11 позитивно, мав 7 заохочень. До праці ставився сумлінно, приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу « Підготовка до звільнення».

Спочатку свого перебування у місцях позбавлення волі режим утримання порушував 5 разів, мав стягнення. Після проведених з ним бесід виховного характеру змінив своє ставлення до режиму, більше стягнень не мав. У теперішній час стягнення погашені.

У стосунках з засудженими не конфліктний.

Рішенням адміністрації установи (протокол № 23 від 17.08.2021) відносно засудженого прийняте рішення про направлення характеризуючих матеріалів до суду як такого, який довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання (а.о.с.174).

До вказаного клопотання було додано характеристику ОСОБА_6 від 17.08.2021 року, за якою останній характеризувався виключно позитивно (а.о.с.175).

Згідно психологічної характеристики засудженого від 08.08.2021 року ОСОБА_6 , за час відбуття покарання в державній установі «Торецька виправна колонія (№2)» зарекомендував себе позитивно.

Тип нервової системи: слабий - врівноважений. Тип темпераменту: переважно флегматик. Характерний доволі низький рівень нервово-психічної активності. Урівноважений, схильний до виконання справ, які потребують рівної затрати сил. Рівний у відносинах, не любить бовтати по напрасну, інертний, малорухомий, йому треба час для «розгойдування». Не витрачає дарма сили, прорахувавши їх, доводить справу до завершення.

Наявність конфліктів та інших психотравмуючих факторів засуджений відвертає.

Намірів щодо скоєння актів членоушкодження не висловлює. За результатами тестування намірів до заподіяння аутоагресїї не виявлено.

В поведінці з представниками адміністрації поводить себе ввічливо. В особистих бесідах поводить себе завжди стримано та відверто. На заходи психолого-педагогічної корекції реагує добре. До психологічної служби за допомогою та роз`ясненнями не звертався (а.о.с.177).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 29.09.2021 року в задоволенні клопотання начальника Торецької ВК №2 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Разом з цим, засуджений ОСОБА_6 своє відношення до режиму відбування покарання та праці не змінив, про що свідчить рапорт начальника відділення ОСОБА_11 від 25.09.2021 року, згідно якого ОСОБА_6 брав участь в роботах з благоустрою відділення та прилеглої території установи, до робіт відносився сумлінно, виконував їх своєчасно. Режим розпорядку дня виконував. З працівниками установи був ввічливий і тактовний (а.о.с.197).

10.04.2022 року ОСОБА_6 переведений до ДУ «Сокирянська виправна колонія №2».

11.04.2022 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до начальника СВК з письмовою заявою, що має бажання працювати (а.о.с.239).

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №6 ОСОБА_4 засуджений ОСОБА_6 прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З липня місяця 2022 року і до грудня місяця 2022 року був працевлаштований на підприємстві установи в гірничому цеху №1, в якості вибірника-складальника каменя стінового. До роботи відносився посередньо, встановлену норму виробітку виконував не завжди. З січня місяця 2023 року і по теперішній час із власної ініціативи до будь-яких оплачуваних робіт не залучається у зв`язку із стійким небажанням працювати. У період перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В жодному випадку не заохочувався.

У відношенні до персоналу установи напоказ тактовний.

По відношенню до засуджених вживчивий, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку. Має переважно охайний зовнішній вигляд.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем і лише в якості спостерігача.

Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає у зв`язку із особистим небажанням.

Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та не вбачає необхідності в їх виконанні. До виконання таких робіт відноситься безвідповідально.

Відповідно до статті 110 та 112 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом отримання від них посилок та передач. Взаємовідносини зі слів засудженого відносно добрі. Стосунки підтримує лише з матір`ю, з іншими рідними втратив соціально-корисні зв`язки.

Згідно з вироком суду матеріальних завданих злочином збитків не має. Згідно з вироком суду вину у скоєному злочині не визнав.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середний рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 згідно вироку суду свою вину у вчиненому злочині не визнав, та на даний час відбуває міру кримінального покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, а також те, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі, зокрема перебування в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)», в поведінці засудженого не вбачається процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, вважає що засуджений ОСОБА_6 не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого статтею 81 Кримінального кодексу України і тому застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є цілком передчасним.

Суд категорично не погоджується з такою характеристикою засудженого, адже вона надана формально, без врахування матеріалів справи та всіх характеризуючи даних особи засудженого за весь час відбування покарання.

Надана начальником відділення характеристика суперечить встановленим судом обставинам на підставі досліджених вище доказів.

Так, згідно вказаної характеристики по прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт ОСОБА_6 не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З липня місяця 2022 року і до грудня місяця 2022 року був працевлаштований на підприємстві установи в гірничому цеху №1, в якості вибірника-складальника каменя стінового. До роботи відносився посередньо, встановлену норму виробітку виконував не завжди.

Вказане спростовується дослідженою судом заявою засудженого від 11.04.2022 року, якою ОСОБА_6 вже наступного дня після прибуття до установи виявив бажання працювати (а.о.с.239).

Довідкою, виданою відділом організації та нормування праці СВК підтверджується, що ОСОБА_6 до роботи відносився сумлінно, перевиконував норму виробітку у 100%.

Висновки начальника відділення ОСОБА_4 що ОСОБА_6 по відношенню до засуджених вживчивий, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем і лише в якості спостерігача - нічим не обґрунтовані та безпідставні.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що не може охарактеризувати засудженого та вказати його відношення до праці та благоустрою установи, адже перебуває в його відділенні лише 2 місяці.

Натоміть, з досліджених характеристик засудженого за весь період відбування покарання встановлено, що ОСОБА_6 завжди відвідував виховні заходи, брав активну участь в їх організації, сумлінно виконував роботи з благоустрою відділень та установи, ніколи не допускав конфліктів з іншими засудженими, завжди був тактовним та ввічливим з працівниками установи.

Окрім цього, висновки про те, що протягом строку відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не реалізовував жодної програми диференційованого виховного впливу взагалі є безпідставними та надуманими.

Так, згідно свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти НОМЕР_1 від 30.07.2020 року ОСОБА_6 здобув повну загальну середню освіту в 2020 році у закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №9 військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області чим, в свою чергу, реалізував програму диференційованого виховного впливу «Освіта».

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 від 31.08.2020 року ОСОБА_6 закінчив Дзержинський навчальний центр №2 і здобув професію «слюсар-ремонтник», чим реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія».

Більше того, 28.12.2022 року ОСОБА_6 закінчив Сокирянський навчальний центр №67 та здобув професію «машиніст каменерізальних машин 4-го розряду», тобто реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія» вже в СВК.

Судом також було встановлено, що під час відбування покарання в Торецькій ВК засуджений ОСОБА_6 реалізував програму диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Наказом Міністерства юстиції України від 16.05.2016 року №1418/5 затверджено Положення про програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Так, згідно вказаного положення, з метою підвищення ефективності соціально-виховної роботи із засудженими на основі програм диференційованого виховного впливу та нормативного врегулювання цього напряму діяльності затверджено такі їх види:

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Освіта»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Творчість»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної залежності»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання наркотичної залежності»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Формування життєвих навичок у повнолітніх засуджених»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Формування життєвих навичок у неповнолітніх засуджених»;

-Програма диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення ветеранів війни, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції/операції Об`єднаних сил».

Засуджений ОСОБА_6 є повнолітнім, не стоїть на обліку як особа схильна

до вживання алкоголю чи наркотичних засобів та не є ветераном АТО.

Відповідно, він міг реалізувати лише шість програм диференційованого виховного впливу, з перелічених в Положенні.

При цьому, відомості щодо можливості реалізації засудженими програми диференційованого виховного впливу «творчість» в СВК, відсутні.

Програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт» є специфічними, залежать від віросповідання засудженого та наявності у нього вільного часу, фізичних сил і специфіки роботи в установі.

Отже, протягом всього строку відбування покарання, засуджений ОСОБА_6 реалізував всі доступні йому програми диференційованого виховного впливу.

Наведені обставини спростовують також твердження прокурора про те, що засуджений ОСОБА_6 не мав бажання реалізувати будь-які інші програми диференційованого виховного впливу окрім тих, що він виконав.

Твердження прокурора про відсутність відомостей щодо норм виробітку засудженого на роботах в Торецькій ВК та його сумлінної поведінки також спростовуються дослідженими судом характеристиками.

Показання колишнього начальника відділення засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 є неправдивими, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються його ж рапортом від 25.06.2021 року на ім`я начальника Торецької ВК ОСОБА_10 , згідно якого ОСОБА_6 сумлінно ставився до праці, якісно та своєчасно виконував встановлені змінні завдання, не допускав браку в роботі. Не порушував режим утримання та розпорядку дня. Із представниками адміністрації був ввічливим та щирим. Із засудженими не конфліктував. Приймав активну участь у роботах з благоустрою, згідно ч.5 ст.118 КВК України (а.о.с.166).

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини в їх сукупності, з урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , зокрема того, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі діючих дисциплінарних стягнень немає, сумлінно виконував роботу, пов`язану із важкою фізичною працею, відповідально виконував роботи з благоустрою, приймав активну участь у виховних заходах, реалізував чотири програми диференційованого виховного впливу, має 10 заохочень, дійсно щиро розкаявся у вчиненому злочині суд вважає, що ОСОБА_6 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 20 днів.

Керуючись ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126, ст.127 КВК України, ст.81 КК України, п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року, умовно-достроково на невідбутий строк - 6 місяців 20 днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати начальнику Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» для виконання та засудженому ОСОБА_6 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя:

Повний текст ухвали складено 14.07.2023 року