Справа № 361/4359/22
Провадження № 1-кс/361/1554/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області, погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001367 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області, погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001367 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовуються тим, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, в якому 22 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування додатково було встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначену квартиру, оскільки санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Підставою накладення арешту на майно підозрюваного вказано мету подальша конфіскація майна як вид покарання.

З цих підстав орган досудового розслідування у клопотанні просить накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити. На запитання слідчого судді чи право власності на квартиру ним було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то останній не зміг відповісти, посилаючись, на те, що всіма такими питання по майну займається його дружина, проте ймовірно квартира так і не була зареєстрована у реєстрі. Не заперечив, що дана квартира є у його приватній власності. При цьому вказав, що у ній проживає він зі своєю сім`єю та неповнолітньою донькою, малолітнім внуком.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, так як до матеріалів клопотання не додані достатні докази для його задоволення.

Заслухавши клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов такого.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту майна - те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання 22 вересня 2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Органом досудового розслідування надано дані, якими підтверджено право власності на квартиру, а саме згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» від 08.09.2023 № 062/14-11903 квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 (а. п. 33).

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно, а саме із його забороною відчуження та розпорядження.

Щодо вимоги клопотання про заборону користування квартирою, то на даному етапі досудового розслідування дана вимога є передчасною, відтак у її задоволенні слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на об`єкт нерухомого майна, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1