Справа №295/9316/23
УХВАЛА

25.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000133 від 04.05.2023,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 08.05.2023 на причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, та передати його ОСОБА_7 на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що подальше перебування причепу на штрафному майданчику призведе до його псування та корозії, а для його відновлення необхідно буде витрачати час та кошти. З метою відновлення права володіння та розпорядження майном, заявник просить передати його ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Власник майна у судовому засіданні клопотанні підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що протягом 18 років володіння причепом проводив його ремонт та переоснащення. Номер причепу навмисно не змінював. Просив повернути причеп, оскільки він необхідний для використання у господарстві.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що досудове розслідування триває вже два з половиною місяці, експертизи проведені. ОСОБА_8 не вносив зміни в агрегати та вузли причепу. Табличка з ідентифікаційний номером транспортного засобу у процесі експлуатації загубилась. Скоро настає пора збору урожаю, причеп необхідний власнику для використання у господарстві, тому просить передати причеп власнику на відповідальне зберігання. За необхідності проведення слідчих дій, до причепу буде наданий безперешкодний доступ.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що у матеріалах кримінального провадження наявні два висновки експерта, відповідно до яких свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідає тим, які знаходяться в обігу. Водночас експерт вказав, що не може відповісти на питання, чи було змінено ідентифікаційний номер, при цьому, дізнавачем мало бути поставлене питання про те, чи він знищений, однак такого питання поставлено не було. При допиті власник майна зазначив, що у зв`язку зі зносом причепу було зрізано балку, на якій знаходився ідентифікаційний номер. Причеп містить ознаки кримінального правопорушення, є речовим доказом, тому потреба у його подальшому арешті не відпала. Проти задоволення клопотання прокурор заперечив.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР на підставі того, що 04.05.2023 до ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівників Управління патрульної поліції про те, що на блок посту поблизу с.Тетерівка, Житомирського району, було виявлено факт підробки номера кузова причепа легкового марки "БЗП" д.н.з. НОМЕР_1 .

04.05.2023 причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, відповідно до якого причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023, про що винесено відповідну постанову.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2023 накладено арешт на причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, відповідно до якого причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , та заборонено власнику майна та третім особам можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Слідчим суддею встановлено, що з використанням причепа та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у ході досудового розслідування кримінального провадження проведено експертизи, однак існує потреба у проведенні інших слідчих дій.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя приймає до уваги те, що причеп та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є речовими доказами у кримінальному провадженні, потреба у його арешті не відпала. Разом з тим, досудове розслідування проводиться вже тривалий час, протягом якого власник майна позбавлений можливості ним користуватися, чим порушуються права ОСОБА_6 , якому причеп потрібен для використання у господарстві. Власник майна вказав, що після повернення йому причепа не перешкоджатиме у проведенні слідчих дій.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що повернення причепа та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власнику на відповідальне зберігання без відновлення правомочності щодо відчуження та розпорядження майном, не призведе до неможливості використання цього майна у якості доказу у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання власнику, отже клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.05.2023 в частині заборони володіння та користування причепом легковим марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, відповідно до якого причіп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

Арешт в частині заборони відчуження та розпорядження вказаними причепом та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу залишити в силі.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133 від 04.05.2023, причеп легковий марки «БЗП» д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 .

Зобов`язати ОСОБА_6 надавати безперешкодний доступ до причепа легкового марки «БЗП», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.10.2005, у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1