ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2864/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його законного представника - ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначила, а прокурор в судовому засіданні підтримала, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, у невстановлений час 2023 року у приміщенні квартири АДРЕСА_2 під час спільного вживання спиртних напоїв умисного вбивства ОСОБА_8 шляхом нанесення семи ударів ножом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується протоколами огляду місяця події, трупа, обшуку, допитів свідків, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також слідчий та прокурор зазначили про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Захисник, надаючи оцінку ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, зазначив, що запобігти їм можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту. Крім того, захисник стверджував, що на його переконання існування ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не доведено належними доказами.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні протоколами допитів свідків, протоколами огляду місця події, трупа, обшуку, довідкою медичної установи щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, висновком експерта № 1711/23 від 27.03.2023 щодо вартості майна потерпілого, а саме мобільного телефону «SAMSUNG», протоколом огляду оптичного носія від 27.03.2023 з відеозаписом камери спостереження, встановленої в районі вчинення злочину, а також протоколом огляду електронного носія з записами розмов мобільним телефоном потерпілого.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою, оскільки з огляду на сукупність змісту процесуальних документів та показань свідків, сторонній спостерігач може бути переконаний у можливій причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

В той же час ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

З огляду на вказані позиції рішень ЄСПЛ слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, неодружений, є інвалідом 2-ої групи, разом з тим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, раніше не судимий, однак є обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та перебуває на волі після зміни йому запобіжного заходу у квітні 2023 року з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби.

Викладені вище встановлені слідчим суддею обставини свідчать про значний ступінь ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

В той же час ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні, не доведено будь-якими доказами, а тому прийняти до уваги відповідні посилання представників сторони обвинувачення слідчий суддя не має підстав. Отже ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого підтвердження.

Доводи захисника підозрюваного в частині можливості запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту суд вважає неспроможними, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення злочину за місцем його проживання під час дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді саме домашнього арешту.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, не будуть дієвими для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який відраховувати з 26 серпня 2023 року до 24 жовтня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1