Справа № 635/3649/23
Провадження № 1-в/635/175/2023
У Х В А Л А

25 липня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не одруженого, до засудження мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 18.12.2019 за ч.4 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотанням зазначив, що просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення на підставі статті 81 КК України оскільки хоче допомогти державі та своїм літнім батькам.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на відсутність підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, засуджений не працевлаштований, а також 24 рази притягався до дисциплінарної відповідальності.

Засуджений та представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З характеристики, що надана адміністрацією установи виконання покарань убачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.10.2018 року. Під час тримання в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму тримання дванадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них дев`ять разів поміщався до карцеру установи. Заохочень не мав, до праці не залучався.

З 19.05.2020 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Під час тримання характеризувався негативно, за допущені порушення вимог тримання дев`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них два рази поміщався до дисциплінарного ізолятору установи. Заохочень не мав.

З 19.05.2020 року відбував покарання в державній установі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Під час тримання характеризувався негативно, за допущені порушення вимог тримання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них один раз поміщався до дисциплінарного ізолятору установи. Заохочень не мав. До праці не залучався.

З 06.04.2021 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Під час тримання характеризувався негативно, за допущені порушення вимог тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 05.11.2021 року проходив курс лікування в Спеціалізованій психіатричній лікарні ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)», де порушень вимог режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

З 04.05.2022 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Під час тримання характеризується посередьо, Порушень режиму тримання не допускає, заохочувався персоналом установи три рази.

До промислової зони установи не працевлаштований, залучається у роботах по благоустрою установи, до праці ставиться позитивно.

Підтримує стосунки різної спрямованості з іншими засудженими.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

До виконання законних вимоги персоналу установи виконання покарань ставиться сумлінно, виконує їх у повному обсязі.

Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом телефонних розмов.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 18.12.2019 за ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ст. 72 КК України.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»№ 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 останній за час відбування покарання жодного дня не працював.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, звільнившись, вчиняв нові кримінальні правопорушення.

На думку суду, наявність трьох заохочень не може само по собі свідчити про виправлення засудженого до встановленого вироком суду строку.

Клопотання ОСОБА_5 щодо хвороби вітчима ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , який є інвалідом 2 групи та потребує сторонньої допомоги, не спростовує висновків суду щодо виправлення засудженого до спливу встановленого вироком суду строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення та вважає подання таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошено 28.07.2023.

Суддя ОСОБА_1