У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001212, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001212, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та востаннє, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год. 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15.11.2023.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.06.2023 близько 09 годині 45 хвилин, перебувала на за адресою: м. Ужгород, вул. Братів Бращайків, буд. №6, а саме в приміщенні Ужгородської міської дитячої клінічної лікарні, де у останньої виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи на коридорі першого поверху вищевказаної будівлі, здійснила крадіжку дитячої коляски, чорного кольору, марки «hauck».

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 , завдала потерпілій ОСОБА_7 , у даному кримінальному провадженні матеріальних збитків на суму 2 915 гривень 00 копійок.

ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 15.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.06.2023, протоколом огляду предмета(відеозапис) від 27.06.2023, протоколом допиту підозрюваної гр. ОСОБА_4 , від 12.09.2023, протоколом слідчого експеримента з підозрюваною ОСОБА_4 , від 12.09.2023, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста м. Ужгород, громадянка України, українка за національністю, з середньою освітою, тимчасово непрацююча зареєстровану та фактично проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

- незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни нею показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватися з потерпілою, будь-яким чином впливати на неї з метою зміни показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

Стверджують, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що остання скоїла кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, враховуючи те, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нею обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останньої від дачі правдивих свідчень, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

У судовому засіданні підозрювана підтвердила вказаний інцидент, зазначила, що вона не знала що це чуже майно, та одразу повернула. Проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не заперечувала.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Як встановлено слідчим суддею, Ужгородським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У межах здійснення кримінального провадження №0001212, 12.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у результаті визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що у підозрювана має можливість спілкуватися з потерпілою та може впливати на нею з метою зміни показів.

Ризик вчинити інший злочин, слідчий суддя, вважає недоведеними.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в тому числі особу підозрюваної, те що остання має постійне місце проживання, має дітей та визнання нею вини.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення і щодо підозрюваної ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на підозрювану обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001212, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06год. 00 хв.

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування з потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 10.11.2023 включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити начальнику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.09.2023 року о 16 год. 40 хв

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1