н/п 1-кс/490/5511/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6061/22
У Х В А Л А
про продовження строків запобіжного заходу
27 червня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Зокрема,що він в грудні 2022 року, але не пізніше 29 грудня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, вступив у злочинну змову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою отримання прибутку від незаконного виготовлення та зберігання психотропних речовин з метою збуту. Так, ОСОБА_6 , в ніч з 29 на 30 грудня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаних житлових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , земельні ділянки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , виготовили невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, масою не менше 0,3849 г., яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечив та просив застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
29.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
08.02.2023 підозрюваному ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 29.03.2023, включно.
27.03.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 29.06.2023.
05.04.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відмовлено в задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 . Підставою відмови слугувало те, що підозрюваний на виклики в судове засідання не з`являвся, за місцем фактичного проживання, реєстрації та домашнього арешту був відсутній.
06.04.2023 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено у розшук.
07.04.2023 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23.05.2023 ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді.
24.05.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.06.2023, включно, з можливістю внесення застави у розмірі 214 720,00 гривень.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 29.06.2023, проте завершити досудове розслідування до вказаного строку об`єктивно не представляється можливим, оскільки необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: завершити проведення призначених раніше криміналістичних експертиз (судово-хімічні), які перебувають на виконанні у Миколаївському НДЕКЦ; отримати речові докази, що перебували на дослідженні в експертних установах, провести їх огляд, вирішити питання щодо подальшого зберігання речових доказів у кримінальному провадженні в порядку ст. 100 КПК України; розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження клопотання, доручення, про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду, на підставі яких в кримінальному провадженні проводились НСРД; виконати інші слідчі, процесуальні дії та оперативно-розшукові заходи, у проведенні яких виникне необхідність; повідомити підозрюваним про кінцеву підозру на підставі оцінки отриманих доказів; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 291, 290 КПК України, а саме: скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відкрити матеріали підозрюваним, стороні захисту.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.
На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:інформацією УСБУ в Миколаївській області від 21.09.2022; висновком експерта № CE19/115-23/713-НЗПРАП від 19.01.2023, відповідно до якого речовина отримана 30.12.2022 в ході проведення НСРД, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3849г.; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно».
Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 6 до 10 років позбавлення волі, порушив застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з чим було оголошено в розшук. Також, може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, перебуває на обліку лікаря нарколога, протягом тривалого часу вживає наркотичні речовини, що свідчить про системність його протиправної поведінки.
Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років, вчинене організованою групою, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване на незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що становить особливу небезпеку для населення та держави в цілому.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.
Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».
Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.
З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 (вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів), його майновий, а також сімейний стан (неодружений), стан здоров`я (відсутність тяжких хвороб), інші дані про його особу, порушення раніше застосованого запобіжного заходу та ризики зазначені судом, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.
Строк дії ухвали становить починаючи з 27 червня 2023 року до 29 липня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять).
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок підозрюваний звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до прокурора або слідчого, в провадженні якого перебуватиме вказане кримінальне провадження, за викликом;
- не відлучатися з м. Южноукраїнськ Миколаївської областібез дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із підозрюваними та свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1