КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Фрейм Констракшн» на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.06.2023 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на кошти ТОВ «Фрейм Констракшн» (), які знаходяться на рахунку, відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (колишня назва ПАТ «Альфа-банк») (): НОМЕР_1 (980-Українська гривня), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 19.06.2023 виправлено описку, допущену в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2023 щодо арешту майна, а саме: викладено абзац другий резолютивної частини ухвали в такій редакції: «Накласти арешт на кошти ТОВ «Фрейм Констракшн» (), які знаходяться на рахунку, відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (колишня назва ПАТ «Альфа-банк») (): НОМЕР_1 (980-Українська гривня), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на

______________________________________________________________________________

Справа № 754/7129/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4239/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

зазначені рахунки коштів, що надходять».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Фрейм Констракшн» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що грошові кошти, які знаходять на банківському рахунку ТОВ «Фрейм Констракшн», набуті підприємством внаслідок здійснення законної господарської діяльності та не є грошовими коштами, отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апелянт пояснював, що ТОВ «Фрейм Констракшн» є підприємством реального сектору економіки, яке здійснює свою господарську діяльність в сфері капітального будівництва та виконання ремонтних робіт.

Станом на день подання апеляційної скарги із використанням майданчику державних публічних закупівель «Прозоро» (Prozorro) між ТОВ «Фрейм Констракшн» та різними державними, комунальними підприємствами та установами міста Києва укладено декілька десятків договорів підряду та договорів щодо надання різних послуг будівельно-ремонтного напрямку.

Зокрема, законність походження коштів, які знаходяться на арештованих банківських рахунках товариства підтверджується договорами, а саме: договір підряду № КР-22/09/Ф4 від 22.09.2022; договір підряду № КР-22/09/Ф1 від 22.09.2022; договір № 316 від 20.04.2023; договір № 357 від 28.04.2023; договір № 172 від 06.06.2023; договір № 171 від 06.06.2023; договір № 170 від 06.06.2023; договір № 83 від 25.04.2023; договір № 133 від 08.06.2023; договір підряду № 35/23-9 від 21.02.2023; договір підряду № 35/23-8 від 21.02.2023; договір підряду № 35/23-10 від 21.02.2023; договір № 280 від 05.04.2023; договір № 253 від 03.04.2023; договір № 10/22-32 від 18.10.2022; договір про закупівлю № 53 від 26.04.2023; договір № 444 від 23.05.2023; договір № 442 від 23.05.2023; договір № 443 від 23.05.2023; договір № 445 від 23.05.2023; договір № 1-П від 02.02.2023; договір № 01/30-ВТ/57 від 30.01.2023; договір № 01/12-ВТ/15 від 12.01.2022; договір про надання послуг № 2232/КТМ-22-23 від 11.05.2023; договір про надання послуг № 2231/КТМ-22-23 від 11.05.2023; договір про надання послуг № 2230/КТМ-22-23 від 11.05.2023; договір про надання послуг № 406/КТМ-22-22 від 21.06.2022; договір про надання послуг № 405/КТМ-22-22 від 21.06.2022; договір про надання послуг № 407/КТМ-22-22 від 21.06.2022, у зв`язку із виконанням яких, ТОВ «Фрейм Констракшн» на свої банківські рахунки отримало грошові кошти як винагороду за виконані роботи.

Грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів та без визначення їх суми) не підпадають під визначення речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки не можливо довести, що такі грошові кошти отримані ТОВ «Фрейм Констракшн» саме в протиправний спосіб, а не від законної господарської діяльності товариства на підставі зазначених вище договорів.

У доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні належні та допустимі докази про наявність збитків для Державного бюджету, а тому посилання слідчого на те, що накладення арешту необхідно для відшкодування в майбутньому шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, є лише припущенням.

Слідчим суддею помилково встановлено, що грошові кошти на банківському рахунку ТОВ «Фрейм Констракшн» відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчим не обґрунтовано необхідність накладення арешту на грошові кошти та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а слідчим суддею вказаних обставин не перевірено.

Крім того, слідчий суддя безпідставно послався на наявність ризиків приховування та зникнення зазначених грошових коштів, оскільки такі припущення зроблені не на підставі клопотання слідчого.

Апелянт звертав увагу на те, що слідчим суддею накладено арешт на всі грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Фрейм Констракшн», чим фактично заблоковано діяльність підприємства та створено умови, в яких підприємство фактично не може виплачувати своїм працівникам заробітну плату, не може виконувати свої обов`язки згідно укладених договорів та щоденно зазнає численних збитків.

Таким чином, слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України.

Також оскаржувана ухвала, всупереч вимог п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, не містить конкретного переліку майна та конкретної суми грошей, що підлягають арешту.

Крім того, апелянт вказував на те, що оскаржувана ухвала постановлена без участі та повідомлення ТОВ «Фрейм Констракшн» та її представника, копію ухвали слідчого судді отримано 21.06.2023 у приміщенні суду, у відповідь на його адвокатський запит № 13/06/1 від 13.06.2023.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Фрейм Констракшн», який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчогопро арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника ТОВ «Фрейм Констракшн», дані про направлення та вручення їм копії оскаржуваної ухвали у справі відсутні.

Як зазначив захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ Фрейм Констракшн» в апеляційній скарзі та підтверджується даними наявної у справі розписки, копію ухвали слідчого судді він отримав 21.06.2023, тоді як подав апеляційну скарги 26.06.2023, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 від 18.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи Управління освіти Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Фрейм Констракшн» (), вчинили розтрату бюджетних коштів, які виділялись з місцевого бюджету м. Києва для ремонту підвальних приміщень, які використовуються під найпростіше укриття у дошкільних навчальних закладах, ремонт яких виконувався ТОВ «Фрейм Констракшн».

24.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва, слідчим було проведено обшук в приміщенні ТОВ «Фрейм Констракшн», за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 7/4 літ. Б в ході якого було вилучено речі та документи, серед яких серед мобільні телефони з бірками, на яких містяться написи прізвищ та разом з ними банківські картки, закріплені за пов`язаними з ними суб`єктами господарювання, через які, як зазначено слідчим, обготівковувались привласнені бюджетні кошти.

В ході досудового розслідування також встановлено, що ТОВ «Фрейм Констракшн» (), перераховувало грошові кошти із свого рахунку, відкритого у АТ «БАНК АЛЬЯНС» () НОМЕР_2 , на вищевказані банківські картки, які було вилучено під час обшуку.

Згідно долученої прокурором під час апеляційного розгляду постанови старшого слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 29.05.2023, рахунок ТОВ «Фрейм Констракшн» НОМЕР_1 (980-Українська гривня), відкритий в ПАТ «Альфа-банк» (), визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000202 від 18.08.2022 року.

30.05.2023 старший слідчий слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту на кошти ТОВ «Фрейм Констракшн» (), які знаходяться на рахунку, відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (колишня назва ПАТ «Альфа-банк») (, код банку МФО 30046): НОМЕР_1 (980-Українська гривня), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.06.2023 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на кошти ТОВ «Фрейм Констракшн» (), які знаходяться на рахунку, відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (колишня назва ПАТ «Альфа-банк») (): НОМЕР_1 (980-Українська гривня), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти,які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Фрейм Констракшн», з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000202 від 18.08.2022, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Фрейм Констракшн», які знаходяться на банківському рахунку, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховання, пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Викладені в апеляційні скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Твердження захисника про те, що накладений арешт порушує права та законні інтереси власника майна, блокує діяльність підприємства, не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Посилання захисника про невідповідність грошових коштів ТОВ «Фрейм Констракшн», які знаходяться на банківських рахунках, критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказані грошові кошти можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом та отримані вказаними підприємствами внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для її арешту як речового доказу з метою збереження.

Наведені апелянтом обставини щодо законності набуття наявних на банківському рахунку грошових коштів, збір доказів на їх підтвердження або спростування, підлягають встановленню та перевірці досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші зазначені в апеляційних скаргах доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Фрейм Констракшн» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01 червня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3