Справа № 473/1777/23
Номер провадження1-кп/473/206/2023
ВИРОК

іменем України

"13" липня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000850 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, з базовою вищою освітою, згідно ст.89 КК України не судимий, офіційно не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В невстановлений час ОСОБА_5 , маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону, ноутбуку та підключення до мережі Інтернет, знаходячись за місцем свого проживання за адресою по АДРЕСА_2 зареєстрував в Інтернет мережі через месенджер «Telegram» канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розмістив на вказаному сайті завідомо неправдиву інформацію у вигляді оголошення щодо продажу вогнепальної та травматичної зброї із набоями, які ОСОБА_5 за місцем свого мешкання зберігав як макети для фотознімків та не мав мети подальшої їх реалізації шляхом продажу.

15.02.2022 потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи в месенджері «Telegram», отримав повідомлення з каналу «Тривматическое и боевое оружие», в якому містилося оголошення про продаж травматичного револьверу вартістю 7500 гривень.

ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повідомив потерпілому ОСОБА_7 , що він повинен попередньо оплатити вартість товару, а саме травматичного револьверу на банківську картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , яка в свою чергу використовувалася ОСОБА_5 .

Після цього, 15.02.2022 о 16 годині 13 хвилин потерпілий ОСОБА_7 на виконання домовленості про купівлю травматичного револьверу, будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_5 , з власної банківської карти перерахував на банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 7500 гривень.

В результаті чого потерпілий ОСОБА_7 перерахував грошові кошти на загальну суму 7500 гривень, якими ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, попередньо отримавши готівку шляхом зняття з банкомату в м.Вознесенськ Миколаївської області.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 7500 гривень.

Також в невстановлений час ОСОБА_5 , маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону, ноутбуку та підключення до мережі Інтернет, знаходячись за місцем свого проживання за адресою по АДРЕСА_2 , зареєстрував в Інтернет мережі через месенджер «Telegram» канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розмістив на вказаному сайті завідомо неправдиву інформацію у вигляді оголошення щодо продажу вогнепальної та травматичної зброї із набоями, які ОСОБА_5 за місцем свого мешкання зберігав як макети для фотознімків та не мав мети подальшої їх реалізації шляхом продажу.

29.07.2022 потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи в месенджері «Telegram», знайшов канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та в подальшому перейшовши в особисті повідомлення продавця-адміністратора каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де отримав повідомлення - оголошення про продаж револьверу марки «Флобер», набоїв до нього та оплати доставки за загальною ціною 4200 гривень.

ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повідомив потерпілому ОСОБА_9 , що він повинен попередньо оплатити вартість товару, а саме револьверу марки «Флобер» вартістю 2700 гривень, послуг доставки вартістю 1000 гривень, набоїв до револьверу вартістю 500 гривень на банківську картку, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , яка в свою чергу використовувалася ОСОБА_5 .

Після цього, 29.07.2022 о 11 годині 35 хвилин потерпілий ОСОБА_9 на виконання домовленості про купівлю револьверу марки «Флобер», будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_5 , з власної банківської карти перерахував на банківську картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 2700 гривень.

Цього ж дня о 11 годині 40 хвилин потерпілий ОСОБА_9 продовжуючи мету оплати за доставку вказаного револьверу з власної банківської карти перерахував на банківську картку банку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1000 гривень.

О 12 годині 39 хв. потерпілий ОСОБА_9 на виконання домовленості про купівлю набоїв до револьверу марки «Флобер» з власної банківської карти перерахував на банківську картку банку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 500 гривень.

В результаті чого потерпілий ОСОБА_9 перерахував грошові кошти на загальну суму 4200 гривень, якими ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, попередньо отримавши готівку шляхом зняття з банкомату в м.Вознесенськ Миколаївської області.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4200 гривень.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, - визнав, не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, на підставі ст.63 Конституції України відмовився надавати покази. Вказав, що шкоду потерпілим відшкодував шляхом переказів через Укрпошту, про що надав відповідні квитанції від 20 квітня 2023 року.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просили проводити судовий розгляд без їх участі, тому з урахуванням положень ст.325 КПК України та позиції учасників процесу судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності потерпілих, що не перешкоджає встановленню обставин провадження.

Прокурором були надані ухвали слідчого судді про накладення арешту на предмети, які були вилучені під час проведення обшуків за місцем проживання та місцем реєстрації ОСОБА_5 , а також квитанції про отримання вказаних доказів на зберігання Вознесенським РУП ГУНП. Прокурор просив скасувати арешт майна та повернути всі докази обвинуваченому.

Також прокурором були надані документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Сторона захисту надала до суду оригінали квитанції про перерахування поштових переказів потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на суми спричиненої їм шкоди, а також характеристику на обвинуваченого.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведено та кваліфікує його дії за ч.3 ст.190 КК України за першим епізодом як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та за другим епізодом як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим на стадії судового розгляду та визнання ним своєї вини.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Як слідує з звукозапису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу, а також матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнавав себе винним у вчинених злочинах, усвідомив протиправність вчиненого та добровільно відшкодував шкоду, спричинену ним потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України - встановлено не було.

Суд не вважає доведеною обставину, яка обтяжує відповідальність обвинуваченого та яка вказана прокурором в обвинувальному акті, а саме вчинення злочину з використанням умов воєнного стану або надзвичайного стану інших надзвичайних подій.

Так ця обставина означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Таких даних в даному провадженні встановлено не було, в обвинувальному акті, що поданий до суду, - вони не розкриті, не наведені та доказами підтверджені не були.

Крім того суд звертає увагу, що перший епізод було вчинено ОСОБА_5 ще 15.02.2022 року - тобто до введення в Україні воєнного стану, що мало місце 24.02.2022 року.

Натомість як другий епізод було вчинено 29.07.022 року вже під час воєнного стану, проте у формулюванні обвинувачення не вказано обставин, які свідчать про те, що це стосувалося обставин правопорушення та сприяло його вчиненню.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину за пред`явленим обвинуваченням визнав, не має непогашених судимостей; за місцем проживання характеризується як посередньо, так і добре; на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога - не перебуває, має сім`ю, оскільки згідно із матеріалами провадження проживає із дідусем ОСОБА_10 , 1947 року народження, міцні соціальні зв`язки, його молодий вік, те що він перебуває на військовому обліку, дані висновку органу пробації від 25.05.2023 року про те, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі й для окремих осіб, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що правопорушення, які вчинив ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкції ч.3 ст.190 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили учасники процесу, в тому числі і прокурор, в судових дебатах.

При цьому за кожним із епізодів суд покарання не призначає, оскільки відповідно до п.20 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Окрім того Верховний Суд звернув увагу при призначенні покарання на таке: «У ч.2 ст.65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення» (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501 км 18)).

Судом встановлено, що дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема його поведінка під час судового розгляду провадження, визнання ним вини у вчинених правопорушеннях, щире каяття, наявність у нього родини та міцних соціальних зв`язків, добровільне відшкодування шкоди потерпілим на стадії судового розгляду, на думку суду дозволяють призначити йому покарання із звільненням від його відбування з іспитовим строком.

Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 становить 4200 гривень, потерпілому ОСОБА_7 - 7500 гривень, яку відшкодовано потерпілим шляхом здійснення поштових переказів потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 20 квітня 2023 року на стадії судового розгляду, про що було надано відповідні квитанції Укрпошти, що долучені до матеріалів провадження.

Цивільні позови, процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Згідно із ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді від 21 лютого 2023 року та долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2023 року, а саме на шість сім-карток мобільного оператора «Київстар» та чотири сім-картки мобільного оператора «Vodafone», які поміщено до сейф-пакету №WAR 0008409, банківську картку АТ «Ощадбанк» з номером НОМЕР_3 , яку упаковано до сейф-пакету №INZ 1040178, які були вилучені 17 лютого 2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; три сім-картки операторів мобільного зв`язку, дві з яких мобільного оператора ТОВ «лайфселл», а одна мобільного оператора ПрАТ «Київстар»; три стартових пакети з номерами мобільних операторів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; ноутбук марки «ASUS K - 50 ij» в корпусі чорного кольору, флешнакопичувач «Араs» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «Rеаlme RMX3363» з сімкартами мобільних операторів НОМЕР_7 , НОМЕР_6 ; банківські картки в кількості п`яти штук за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_8 (АТ Ощадбанк), № НОМЕР_2 (АТ Ощадбанк), № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , два зошити з нотатками; карта реквізитів на ім`я ОСОБА_5 з зазначенням карткового рахунку НОМЕР_11 , 36 предметів, зовні схожих на патрони різного калібру; 44 предмети, зовні схожі на патрони калібру 9 мм РАК (шумові); два металевих предмети, зовні схожих на магазини та два предмети (запчастини) невідомого призначення; предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням RETAY MOD 92 з предметом, схожим на магазин; предмет, зовні схожий на пістолет з маркуванням SAS МАКАКОV 177 Саl 4.5 mm з предметом, схожим на магазин; предмет, зовні схожий на пістолет з циліндричним наконечником з маркуванням RETAY MOD 92 Cаl 9 mm РАК з предметом, схожим на магазин; предмет, схожий на зброю з маркуванням ММГ SА-26 з предметом, зовні схожим на магазин; предмет, схожий на револьвер з маркуванням Саl 9 mm R РАК та предмет, схожий на пістолет з маркуванням ТТ-Х, які були вилучені 17 лютого 2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, та вказані речові докази після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1