Справа № 947/9718/23
Провадження № 1-кс/947/9037/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000753 від 31.10.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час ОСОБА_6 вступив в попередню злочинну змову з невстановленими особами, направлену на придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну з метою подальшого збуту, шляхом розкладання так званих «закладок».

Далі, при невстановлених обставинах, ОСОБА_6 , діючи відповідно до попередньої змови з невстановленими особами, у невстановлений час, при невстановлених обставинах, придбали невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, яку останній переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

Так, 29.03.2023 року у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 50 згортків з липкої стрічки чорного кольору, з речовиною білого кольору, яка згідно експрес-тесту «IDenta» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном.

29.03.2023 року ОСОБА_6 затримано та 30.03.2023 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

31.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.05.2023 року із визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу розміром 1000 (тисяча) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 000 (два мільйони шістсот вісімдесят чотири тисячі) гривень, який було продовжено 24.05.2023 року строком до 21.07.2023 року.

19.07.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було продовжено строк досудового розслідування означеного кримінального провадження до шести місяців, а саме до 30.09.2023 року.

Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги поданого клопотання у повному обсязі, просив врахувати, що ризики не зменшилися просив клопотання задвольнити, продовжити запобіжний захід тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволені клопотання сторони обвинувачення. Та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, а саме: 7 років перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, 2023 року, має постійне місце проживання та реєстрації, крім того, захисник зазначила, що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Більше того, протягом трьох місяців утримання підзахисного під вартою з ним не було проведено жодної слідчої дії. Батьки підозрюваного є особами з інвалідністю, а тому застосований до ОСОБА_6 розмір застави, є непомірним для його родини. Просила змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжнйи захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменишити застосований розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 підтримав думку колеги в повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив змінити підозрюваному запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку захисників, просив задовольнити клопотання про зміну йому запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу. Наполягав на задоволені клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.03.2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.02.2023 відносно ОСОБА_6 ; протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.02.2023, а саме аудіо -, відеоконтролю особи; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 у вчинені злочину від 29.03.2023; протоколом проведення 29.03.2023 обшуку за місце мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет з 49 згортками чорного кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору в середині кожного зі згортків та згорток білого паперу з залишками порошкоподібної речовини білого кольору (з якого відбиралися зразки для експрес-тесту); протоколом проведення 29.03.2023 обшуку у гаражному приміщенні, яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого вилучено сім прозорих зіп-пакетів з наявними в них білими згортками (по 50 штук у кожному), загальною кількістю 350 штук та прозорі зіп-пакети у кількості 50 штук та іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 року відносно ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2023 року з визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 684 000 гривень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні данного кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, на теперішній час не мінімізований та продовжує існувати.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Так, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_6 підозрюється у придбанні, зберіганні, з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб. На систематичність даної діяльності вказують зібрані докази, а також той факт, що в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 було вилучено 50 згортків («закладок»). Обставини ймовірного вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та характер такого кримінального правопорушення підтверджують регулярність та перманентність здійснюваної неправомірної поведінки підозрюваним, до того ж вказана діяльність є такою, що ймовірно приносить незаконний дохід підозрюваному, який не працює, але при цьому , як було встановлено у судовому засіданні при застосуванні міри запобіжного заходу відносно підозрюваного, останній утримує цивільну дружину та батьків.

Крім того, як вбачається з клопотання досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які на даний час ще невиявлені та не вилучені, а тому вірогідність того, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, продовжує існувати (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри в тому числі ґрунтується на показаннях свідків, які безпосередньо не допитувалися судом, в зв`язку з чим, такими показаннями у випадку направлення обвинувального акту до суду, суд не зможе обґрунтовувати свої процесуальні рішення, з огляду на те, що анкетні дані свідків відомі підозрюваному, оскільки додатки до даного клопотання вручені стороні захисту, слідчий суддя також приходить до переконання про продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження.

Зважаючи на те, що досудове розслідування триває та станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, так, ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, ризик, зазначений у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на теперішній час також є актуальним.

У судовому засіданні при обранні міри запобіжного заходу та при продовженні такого запобіжного заходу було встановлено, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, а тому збут наркотичних речовин, вірогідно, є єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 .

Більше того, відповідно до рапорту ст. о/у УБН в Одеській області ДБН НП України, підозрюваний є визначальною дійовою особою у даній організованій групі, на теперішній час досудовим розслідуванням точна роль ОСОБА_6 не визначена, проте є підстави вважати останнього співорганізатором або організатором даного кримінального правопорушення. Вищевикладене підтверджує регулярність та перманентність здійснюваної неправомірної поведінки підозрюваним, до того ж вказана діяльність є такою, що ймовірно приносить незаконний дохід підозрюваному.

Вищевикладені обставини засвідчують продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до строку, який визначений в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеса до якого відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід не видається можливим.

Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.07.2023 року, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, необхідністю проведення значної кількості слідчих дій, строк досудового розслідування №0000753 від 31.10.2022 року продовжено до 30.09.2023 року.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, слідчий суддя своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення гарантування неможливості допущення аналогінчого роду дій, а також забезпечення охорони здоров`я суспільства.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника підозрюваного щодо зміни запобіжного заходу, оскільки, на думку слідчого судді, зміна діючого запобіжного заходу на більш м`який, на переконання слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, що у повному обсязі узгоджується з практикою ЄСПЛ, який у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року зазначив, що обмеження в свободі є виправданим за наявності суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Також слідчий суддя враховує, що захисником в клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначені ті обставини які вже враховувалися слідчим суддею при обрані саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до переконання, що на даний час клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

В частині визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 31.03.2023 року розміру застави, слідчий суддя зазначає, що наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000753 від 31.10.2022 року відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1000 (тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 000 (два мільйони шістсот вісімдесят чотири тисячі) гривень залишити без змін.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 14.09.2023 року процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2023 року, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6. носити електронний засіб контролю.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту №0000753 від 31.10.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1