Справа № 159/1488/23
Провадження № 1-кп/159/325/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 20.01.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стеблі Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має судимість:

- 06.09.2022 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , повторно близько 09 год. 30 хв. 20 січня 2023 року, перебуваючи поруч будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №2738-IX від 16 листопада 2022 року, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив належний останньому мобільний телефон марки «Tecno» IMEI1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/1006-ТВ від 30.01.2023 становить 3866 грн. 67 коп., однак, завчасно не маючи наміру виконувати свої зобов`язання з повернення вказаного телефону, почав втікати утримуючи при собі вказаний пристрій Тим самим відкрито викрав належний останньому мобільний телефон, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 3866 грн. 67 коп.

Своїми умисними діями, які виразилисьу вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі) вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, обвинуваченийОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Також, 20 січня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном повторно, а саме: грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна (грошових коштів) шляхом несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи для здійснення грошового переказу, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, перебуваючи по вул.Залізнична у смт.Люблинець, Ковельського району, Волинської області близько 09 години 45 хвилин, використовуючи попередньо отриманий ним доступ до мобільного банкінгу «Приват24», а саме пароль захисту, який останній побачив у маршрутному таксі коли ОСОБА_6 вводив для перевірки балансу грошових коштів, після чого шляхом переказу з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , володільцем якої є ОСОБА_7 , який не був обізнаний про походження коштів, якими в подальшому ОСОБА_4 розпорядився, тим самим таємно, повторно, викрав із вказаної картки грошові кошти в загальній сумі 40000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилисьу таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, обвинуваченийОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 20 січня 2023 року близько 09 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул.Залізнична в смт.Люблинець, Ковельського району, Волинської області, діючи умисно, використовуючи належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон із сім-картою оператора зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_5 , який являється фінансовим номером клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 та достовірно знаючи пароль до мобільного банкінгу «Приват24», який останній побачив у маршрутному таксі коли ОСОБА_6 вводив для перевірки балансу грошових коштів, до якого прив`язана банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 яка емітована на ім`я останнього, шляхом переказу з вказаної банківської кратки на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_7 ввів фінансовий номер потерпілого та підтвердив його паролем до мобільного банкінгу «Приват24», після чого здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав можливість отримувати інформацію, про стан належного ОСОБА_6 банківського рахунку, якому вона не була адресована та від імені потерпілого здійснив грошовий переказ у сумі 40000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилисьу несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, обвинуваченийОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні в повному обсязі, твердо пообіцявши в подальшому будь-яких протиправних дій не скоювати.

Не заперечував, що після заволодіння телефоном потерпілий намагався його наздогнати, однак не зміг. Він також ствердив, що маючи добру пам`ять запам`ятав в маршрутному таксі пароль доступу до «Приват-24», якого вводив потерпілий для перевірки балансу коштів і в подальшому ним скористався для отримання коштів, які витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 20 січня 2023 року вранці маршрутним автобусом виїхав з м.Ковель в смт.Люблинець Ковельського району на залізничну станцію по виробничих питаннях. В автобусі крім нього було орієнтовно 5-6 пасажирів, проте на них уваги він не звертав. Їдучи вказаним транспортом користувався своїм мобільним телефоном, в тому числі входив до програми забезпечення «Приват-24», набираючи відповідний пароль захисту.

Коли вийшов з автобуса та знаходився поблизу будинку по АДРЕСА_3 , до нього підійшов незнайомий чоловік та запитав чи знає він де знаходиться інший будинок, а почувши відповідь, що він не місцевий, попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати знайомому, якого шукає. Тоді, він нічого не підозрюючи добровільно надав останньому мобільний телефон марки «Texno». Той у свою чергу протримавши його до хвилини почав з ним втікати. Не змігши наздогнати обвинуваченого, він викликав працівників поліці.

Потерпілий ствердив, що заподіяна шкода обвинуваченим не відшкодована, а щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Крім зазначених вище показань винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду сукупністю об`єктивних доказів, які суд відносить до належних та допустимих.

Витягами з ЄРДР підтверджено початок досудового слідства за вказаним обвинуваченням на підставі заяви потерпілого від 20.01.2023, в якій вказано, що 20.01.2023 близько 9 год. 30 хв., невстановлена особа в смт.Люблинець Ковельського району по вул.1-го Травня, під приводом зателефонувати заволоділа мобільним телефоном марки «Texno», чим заподіяв потерпілому майнову шкоду близько 4000 грн.

За висновком судово-товарознавчої експертизи ринкова вартість бувшого у користуванні мобільного телефону марки «Texno» у справному стані, станом на 20.01.2023 могла становити 3866,67 грн.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпілий ОСОБА_6 23.01.2023 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу яка відкрито викрала його мобільний телефон.

В ході проведеного слідчого експерименту 24.01.2023, обвинувачений ОСОБА_4 на місці розказав та показав про обставини незаконного заволодіння мобільним телефоном, що належав потерпілому.

Про переказ грошових коштів в сумі 4000 грн., о 9 год. 46 хв. з карти ОСОБА_6 на картку ОСОБА_7 , свідчить дублікат квитанції «Приватбанку» від 20.01.2023.

Отже, наведені вище докази, які є об`єктивними, належними та допустимими повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень і вірність кваліфікації дій останнього на досудовому слідстві за вказаними законами.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України, тобто, у відкритому викрадені чужого майна (грабежі) вчиненому в умовах воєнного стану, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану та у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Суд вважає, вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4 ст.186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненому в умовах воєнного стану повторно, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений вчинив обман потерпілого, як спосіб отримання доступу до мобільного телефону, який в подальшому було відкрито викрадено, а відтак склад шахрайства в даному випадку відсутній.

Подальші дії ОСОБА_4 також свідчать про прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Суд при цьому враховує майновий та сімейний стан обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

За таких обставин суд, вважає співмірним, достатнім та справедливим призначення покарання у межах санкції законів за якими останній притягується до відповідальності, проте в мінімальних межах.

Суд при цьому, враховує також позицію потерпілого, щодо призначення покарання.

З врахуванням наведених підстав для застосування іншого виду покарання суд, не вбачає.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2023 обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а тому остаточне покарання підлягає призначенню з врахуванням даного вироку.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, призначивши покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2023 та остаточно визначити до відбуття 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Початок відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 05.03.2023.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній утримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Речові докази у справі, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 10» білого кольору в чохлі прозорого кольору, повер-банк марки «Touch» сірого кольору, грошові кошти купюрами 100 грн., 50 грн., 50 грн., 5 грн., 5 грн., які поміщено до спеціального пакету №PSP 2153426 і які зберігаються у камері речових доказів Ковельського РУП повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- куртку, штани, кросівки, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити у власності останнього, скасувавши на них арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_8