Справа №930/17/23
Провадження № 1-кс/930/423/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2023 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю начальника СВ Відділу поліції №5 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

представника скаржника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скарга мотивована тим, що 28 квітня 2023 року начальником СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000073, за змістом якої провадження закрите з підстав відсутності події кримінального правопорушення передбаченого ст. 146 КК України, оскільки встановлено, що малолітні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають під опікою матері ОСОБА_9 , яка займається їх вихованням, їх ніхто не викрадав та не позбавляв волі.

З даною постановою скаржник не згоден, оскільки: 1) слідчим у межах кримінального провадження так і не встановлено фактичного місця знаходження дітей та не проведено допит особисто у їх матері, не проведено перевірку приналежності телефонів саме ОСОБА_9 , а відповідно і є сумнівним та неперевіреним факт розмови із ОСОБА_9 ; 2) не було здійсненно, не проведено перевірку фактів, зазначених у постанові, а саме: перебування ОСОБА_9 та малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за кордоном, не було подано відповідних запитів на прикордонні чи міграційні служби щодо виїзду останніх за межі України, тобто так і не було встановлено фактичне реальне місце перебування дітей, їх стан тощо; 3) висновки слідчого були зроблені на підставі слів особи ОСОБА_12 , яка є бабусею малолітних дітей, яка жодного дня не жила скаржником та його сім`єю, і їй не можуть бути відомі факти їхнього особистого життя, хоча її слова та безпідставні звинувачення лягли в основу висновків даної постанови; 4) слідчим зроблено висновки щодо застосування з боку скаржника домашнього насилля до ОСОБА_9 та дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що не були перевірені слідчим шляхом виявлення у реєстрі судових рішень відповідних постанов по ст. 173 КУПАП; 5) у постанові зазначено недостовірну інформацію, яка не відображає суті зверенння щодо відкриття кримінального провадження, а саме скаржник звертався як батько дітей, що відповідно підтверджено свідоцтвами про їх народження та рішенням суду.

А тому скаржник вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про відсутність події кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_6 та скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали подану скаргу в повному обсязі, оскільки місце знаходження малолітніх дітей так і не встановлено, як і достовірно не встановлено, що їхньому життю і здоров`ю не загрожує небезпека, а тому просять задовольнити скаргу в повному обсязі та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового слідства.

Начальник СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, вважає, що винесена нею постанова відповідає вимогам КПК України, подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України, під час досудового слідства не була підтверджена, оскільки в порядку ч.11 ст. 232 КПК України було проведено допит ОСОБА_9 , яка повідомила що її малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебувають разом із матір`ю, її чи її дітей ніхто не викрадав та волі не позбавляв, у зв`язку із чим і було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував щодо задоволення скарги, вважає, що винесена слідчим відділенням ВП №5 постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам КПК України, під час досудового слідства було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України , а тому прийнята за резутатами досудового слідства постанова про закриття кримінального правопорушення є законною та обґрунтованою.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Дотримання норм матеріального і процесуального права органами і службовими особами, які ведуть кримінальне провадження, є необхідною умовою досягнення ними завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Таким чином, засада законності у кримінальному провадженні зобов`язує органи і службові особи, які його ведуть: 1) неухильно дотримуватися встановленого кримінальним процесуальним законом порядку (процесуальної форми) провадження на всіх його стадіях; 2) вчиняти процесуальні дії на визначених законом підставах; 3) повідомляти і роз`яснювати іншим учасникам провадження їхні процесуальні права і обов`язки та забезпечувати їх дотримання і виконання; 4) обґрунтовувати свої рішення відповідними нормами матеріального і процесуального права; 5) суворо дотримуватися підстав і порядку застосування до учасників провадження заходів його забезпечення, особливо запобіжних заходів; 6) неухильно дотримуватись порядку збирання й закріплення доказів, оскільки його недотримання потягне за собою їх недопустимість.

Дотримання вимог закону під час кримінального провадження забезпечується також наданою його учасникам можливістю оскарження незаконних дій і рішень органів і службових осіб у визначеному КПК порядку, в результаті чого незаконні дії і рішення скасовуються.

Повне дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення та дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню у ньому. Неповне дослідження обставин провадження - одна з найбільш поширених підстав для скасування судових рішень.

Приймаючи рішення слідчий повинен звернути увагу, що постанова повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Статтею 91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Слідчий зобов`язаний збирати докази на підтвердження чи спростування вини особи, тобто обов`язок доказування лежить на слідчому, прокурору, і лише у випадках передбачених КПК - на потерпілому (ст.ст.92, 93 КПК України).

Дослідивши зміст постанови про закриття кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, надані в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що постанова від 28.04.2023 про закриття кримінального провадження №0000073 не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки в даному випадку під час досудового слідчтва не проведені всі необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, досудове слідство кримінального правопорушення проведене неповно, зокрема не допитані сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з приводу обставин зникнення ОСОБА_9 разом із малолітніми дітьми, так як і достовірно не встановлено місця знаходження малолітніх дітей і не перевірено, що їхньому життю та здоров`ю не загрожує небезпека.

До того ж, в матеріалах кримінального провадження відсутнє доручення органу опіки з приводу перевірки умов проживання дітей і встановлення їх місця фактичного перебування, а також відсутні відомості, що дітям забезпечено належний догляд, умови проживання та навчання, оскільки діти є шкільного віку, не з`ясовано стан їхнього здоров`я та відсутність будь-якого психологічного чи фізичного тиску на дітей з боку матері чи інших сторонніх осіб.

Окрім того, батько й мати є відповідно до Сімейного кодексу є законними представниками дітей і фактично мають право здійснювати захист прав у випадку їх порушення.

На теперішній час вбачається, що діти постійно перебувають з матір`ю, їх не опитано в приступності представника органів опіки і піклування та психолога щодо їх бажання знаходження тільки з матір`ю, що може свідчити про їх примусове утримання, а також не допитано їх з приводу вчинення систематичного домашнього насильства над ними скаржником ОСОБА_5 . Крім того, є факт обмеження батька в доступі до дітей, оскільки останній навіть не знає їх місцеперебування в зв`язку з чим і звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Окрім того, досудовим слідством не перевірено та не підтверджено будь-яких фактів, які б свідчили про загрозу життю чи здоров`ю малолітніх дітей та їхньої матері з боку скаржника ОСОБА_5 , не перевірено та не спростовано факт домашнього насильства скаржником над співмешканкою ОСОБА_9 та їхніми спільними дітьми.

Як вбачається, рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно, в основу постанови про закриття кримінального провадження лягли лише покази скаржника (до того ж допитано як свідка, а не потерпілого), матері ОСОБА_9 - ОСОБА_12 (по сумісництву бабусі малолітніх дітей) та допит самої ОСОБА_9 в порядку ч.11 ст. 232 КПК України.

А тому, рішення слідчого про закриття кримінального правопорушення з підстав відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України, є необґрунтованим та передчасним. Так, згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000073 від 28.04.2023.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу скаржника ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000073 від 03 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ст. 146 КК України, винесену 28 квітня 2023 року начальником СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000073 від 03.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України - повернути до СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового слідства.

Ухвала є остаточою та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1