Дата документу 23.08.2023 Справа № 314/2401/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1107/23 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/2401/23Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровка Вільнянського району Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 11.09.2023 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього менш суворий запобіжний захід. Свої вимоги мотивував тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить жодних доказів на підтвердження існування заявлених ризиків та обґрунтування неможливості їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим, не відповідає меті його застосування та є безпідставним. Крім того, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відтак, на переконання апелянта, будь-який інший більш м`який запобіжний захід здатний повністю забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч.4 ст.186 КК кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому необхідно продовжити строк його тримання під вартою. При цьому, підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким рішенням суду виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

Проте, на переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не ґрунтується на даних вимогах закону.

Колегія суддів відзначає, що право на свободу та особисту недоторканість може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та пропорційності, із забезпеченням балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та у визначеному чинним законодавством порядку, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини за вмотивованим рішенням суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК раніше не судимий, має місце проживання у АДРЕСА_1 .

При цьому в ухвалі районного суду не зазначено конкретні процесуальні дії, проведення яких зумовлює необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. А сама по собі тяжкість пред`явленого обвинувачення та тяжкість можливого покарання не є самостійною, виключною та достатньою для підтвердження неможливості застосування до обвинуваченого за вказаних обставин більш м`якого запобіжного заходу.

Між тим, на переконання колегії суддів, ні оскаржувана ухвала, ні надані апеляційному суду матеріали провадження не містять достатнього та відповідного обґрунтування поважності і доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подальше тримання ОСОБА_7 під вартою є невиправданим, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у даному провадженні ризикам. У зв`язку з чим ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона ухвалена без врахування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення клопотання, а тому вона підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Колегія суддів вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК, оскільки такий запобіжний захід є співмірним і доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та він зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не змінювати своє місце проживання без дозволу суду;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілим в цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуватиме, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. У випадку порушення покладених на обвинуваченого обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Термін дії домашнього арешту та покладених судом обов`язків, визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто до 11 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання в частині звільнення ОСОБА_7 з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4