ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 760/8849/22

провадження № 51-1105 км 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001047, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Глухів Сумської області та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 засуджено за те, що він в період запровадженого на території України воєнного стану, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив крадіжку майна. Так, 10 травня 2022 року приблизно о 11:00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав належний ОСОБА_7 робот-пилосос, вартістю 900 грн.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що апеляційний суд, залишаючи без задоволення його апеляційну скаргу про безпідставне застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, не врахував належним чином всіх наявних у справі даних про особу засудженого, який в минулому вже засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, проте належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний корисливий злочин в період воєнного стану. Вважає ухвалу апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Прокурор, яка брала участь в касаційному розгляді, підтримала касаційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність обвинувачення та правильність кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України, в касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу засудженого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до тяжких, обставини справи та дані про особу винного, який в минулому неодноразово судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні малолітню дитину.

Одночасно, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої потерпілому шкоди і, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, прийняв рішення про застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК України.

Однак, з таким рішенням колегія суддів погодиться не може та вважає, що при вирішенні питання про можливість застосування положень ст. 69 КК України, суд не врахував належним чином усіх даних про особу ОСОБА_6 , який вже неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, проте належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Крім того, ОСОБА_6 вчинив цей злочин в умовах воєнного стану та через нетривалий проміжок часу після відбуття покарання за попередній злочин.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_6 вже неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, проте своєю поведінкою показав, що на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий злочин, колегія суддів вважає, що за наведених обставин, у суду не було достатньо підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Всі наведені судом апеляційної інстанції в ухвалі дані про особу засудженого та обставини, які пом`якшують покарання, і з урахуванням яких цей суд погодився з рішенням суду першої інстанції про призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів не вважає переконливими аргументами, які б свідчили про можливість виправлення останнього із пом`якшеним покаранням. Вказані в ухвалі апеляційного суду обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, у даному конкретному випадку, не є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, скасування ухвали апеляційного суду, відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Під час нового розгляду апеляційний суд повинен врахувати наведене і прийняти законне, обґрунтоване й умотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 - 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3