Справа № 135/1137/23
Провадження № 1-кс/135/269/23
У Х В А Л А

іменем України

31.08.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 29.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 до суду надійшло клопотання старшого дізнавача СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 29.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає про те, що до ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 28.08.2023 надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про те, що по вул. Хлібозаводська, в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, під час перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виявлено те що дане посвідчення серії НОМЕР_2 має ознаки підробки.

29.08.2023 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за Ле0000074 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 4 ст. 338 КК України - використання завідомо підробленого документа.

29.08.2022 під час огляду місця події у водія ОСОБА_5 вилучено посвідчення водія видане на його прізвище серія НОМЕР_1 , дата видачі 14.06.2017, терміном дії до 14.06.2047, видане органом ТSС 8042, яке упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України SUD1145388», та постановою старшого дізнавача від 29.08.2023 визнано речовим доказам у кримінальному провадженні №0000074.

Вказане вище вилучене посвідчення водія має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо є предметом вчинення кримінального проступку та може бути використане під час проведення інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного водійського посвідчення, яка вже вилучене, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 29.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дане кримінального провадження розслідується за фактом можливого використання ОСОБА_5 завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.06.2017, терміном дії до 14.06.2047, видане органом ТSС 8042.

В ході огляду місця події 29.08.2023 у водія ОСОБА_5 вилучено посвідчення водія видане на його прізвище серія НОМЕР_1 , дата видачі 14.06.2017, терміном дії до 14.06.2047, видане органом ТSС 8042, яке упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України SUD1145388», та постановою старшого дізнавача від 29.08.2023 визнано речовим доказам у кримінальному провадженні №0000074.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання подано дізнавачем в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Беручи до уваги викладене вище та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні дізнавача майна, яке вилучене в ході проведення 29.08.2023 огляду місця події у ОСОБА_5 , а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.06.2017, терміном дії до 14.06.2047, видане органом ТSС 8042.

Таким чином, слідчим суддею з клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно можливо є предметом кримінально протиправних дій, а також могло зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи дізнавача про необхідність накладення арешту на вилучені речі.

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона користування майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Наведені стороною обвинувачення обставини свідчать про необхідність на даному етапі досудового розслідуванні в обмеженні прав користувача на користування, розпорядження та відчуження мобільним телефоном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 29.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 29.08.2023 огляду місця події майно, а саме: посвідчення водія, видане на громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , дата видачі 14.06.2017, терміном дії до 14.06.2047, видане органом ТSС 8042, вилучене та поміщене до спеціального пакету «Національна поліція України SUD1145388», з позбавленням права користування, розпоряджання та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя