Справа № 642/262/23
Провадження № 1-кс/642/1302/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого-заступника начальника СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001332 від 27.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 з метою виявлення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження №0001332 від 27.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, ч.1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, ч.1 ст. 358 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, з метою використання його підроблювачем.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 протягом 2021 року поширював у соціальних мережах відеоматеріали щодо готовності надання з його боку допомоги людям у вирішенні проблемних питань в різноманітних життєвих ситуаціях.

Так, ОСОБА_7 після перегляду вищевказаного контенту за участю ОСОБА_6 , вважаючи його таким, що може певним чином посприяти у вирішенні питання розподілу майна при розірванні її шлюбу з чоловіком ОСОБА_8 , 12.02.2021 перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , зателефонувала ОСОБА_6 , який в цей час перебував у невстановленому в ході досудового розслідування місці, та висловила останньому прохання про надання допомоги у вирішенні зазначеного питання.

ОСОБА_6 у відповідь на вказане питання про надання допомоги, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 шляхом обману, під час згаданої телефонної розмови повідомив потерпілій завідомо для нього неправдиві відомості про готовність посприяти у вирішенні вищевказаного питання, замовчавши при цьому у чому саме мало полягати сприяння з його сторони, оскільки фактично будь-яких дій на користь ОСОБА_8 у майбутньому вчиняти наміру не мав. За реалізацією наданої ним обіцянки ОСОБА_6 попросив ОСОБА_7 перерахувати йому грошові кошти в сумі 10 000,00 грн., а після того як остання повідомила, що у неї такої суми немає, а є лише 5 000,00 грн., знизив вартість своїх послуг до 5 000, 00 грн., на що ОСОБА_8 погодилась. Таким чином у ході вказаної телефонної розмови ОСОБА_6 увійшов у довіру до потерпілої ОСОБА_8 викликавши у останньої готовність добровільно перерахувати вищевказану суму коштів на його адресу.

12.02.2021 о 21 год. 22 хв. ОСОБА_8 на виконання досягнутої з ОСОБА_6 домовленості та під впливом встановлених з ним довірливих відносин, будучи введеною в оману щодо дійсних намірів останнього, через додаток «Приват24» перебуваючи за вищевказаною адресою, перерахувала грошові кошти у розмірі 3 216,00 грн. на картку ОСОБА_6 , та 14.02.2021 о 15 год. 18 хв. перерахувала грошові кошти у розмірі 1 809,00 грн. на картку ОСОБА_6 , в якості плати за сприяння останнім у вирішенні питання розподілу майна при розірванні її шлюбу з чоловіком.

Після надходження на картку ОСОБА_6 грошових коштів у вказаному розмірі, останній у подальшому будь-яких дій щодо сприяння у вирішенні згаданого питання не вчинив тим самим реалізував свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами у розмірі 5 025,00 грн. шляхом обману та зловживання довірою, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_6 14.04.2021 року приблизно о 18:00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебував у близьких стосунках, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, повторно, достовірно знаючи про наявність великої суми грошових коштів у ОСОБА_9 , оскільки остання їх збирала на придбання легкового автомобілю, не маючи наміру їх в подальшому повертати, маніпулюючи особистими труднощами щодо наявності у суді кримінальної справи за ознаками складу злочину передбаченого ст. 307 КК України в якій він має процесуальний статус обвинуваченого та відсутності можливості платити адвокатські послуги в зв`язку з чим йому можуть заарештувати, попросив грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн. які нібито поверне через один місяць, упевнивши ОСОБА_9 , в тому, що гроші в нього будуть отриманні з продажу власного автомобілю «Audi A6», якого фактично у власності він не мав, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, ввівши в оману щодо наявності у ОСОБА_6 легкового автомобілю та впевнивши ОСОБА_9 у повернені грошей, не маючи фактичного наміру повертати гроші, ОСОБА_9 передала грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн. ОСОБА_6 , якими у подальшому останній заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Зазначеними злочинними діями ОСОБА_6 реалізував свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами у розмірі 300 000,00 грн. шляхом обману та зловживання довірою, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 у великих розмірах.

Відповідно до ч.3 примітки до ст.185 КК України у ст.190 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 2021 рік - 283 750 грн. і більше).

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_6 достовірно знаючи що він 14.04.2021 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 300 000,00 грн. які в обумовлений строк не повернув та розпорядився ними на власний розсуд, діючи з метою залякування та придушення волі потерпілої ОСОБА_9 щодо вимог повернення грошових коштів у розмірі 300 000,00 грн. якими він заволодів шахрайським шляхом, усвідомлюючи, що вона є жінкою з якою ОСОБА_6 перебував у близьких відносинах та знаючи умови, місце, спосіб життя потерпілої ОСОБА_9 , у ОСОБА_6 виник прямий умисел направлений на здійснення погрози вбивством, усвідомлюючи, що погрожує вбивством, та що ця погроза здатна викликати у ОСОБА_9 реальні побоювання за своє життя, і бажаючи цього, здійснював телефонні дзвінки з мобільних телефонів на номери, якими постійно користувалась остання.

Так, ОСОБА_6 18.07.2021 о 08:38 год. відправив через додаток «Whats App» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , повідомлення: «смотри ОСОБА_10 , вийдеш с дома и не дойдешь до мусаров со своей заявой!!! Хочешь жить забудь за свои деньги, хорошо подумай что тебе дороже жизнь».

Крім того, ОСОБА_6 22.09.2021 о 23:10 год. відправив через додаток «Whats App» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , зображення у вигляді гробу та повідомлення: «скора отправишься в таком на тот свет».

Крім того, ОСОБА_6 30.09.2021 в період часу з 22:38 год. до 22:47 год. відправляв через додаток «Whats App» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , повідомлення у вигляді зображення кіслоти з смс повідомленням: «скоро выспешься и здохнешь, вийдеш с дома со своей собачкой и пропадешь, а на том свете тебе деньги не будут нужны, подумай, что тебе важнее деньги или жизнь».

Крім того, ОСОБА_6 05.11.2021 о 07:12 год. відправив через додаток «Whats App» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , повідомлення: «забудь про деньги если хочешь жить или отправишься на тот свет к моему отцу и встретишься с ним первая, а пацаны эту встречу ускорят».

Також, 18.11.2021 року ОСОБА_6 висловив черговий свій намір на здійснення її вбивства шляхом залишення на ручці вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій зареєстрована та фактично мешкала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховальний вінок з написом «На долгую память за длинный язык».

Крім того, ОСОБА_6 04.01.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, на власному обліковому запису «ІНФОРМАЦІЯ_4 каналу « ОСОБА_11 » виклав відеозапис з власним зверненням в якому останній продовжуючи свій злочинний намір, направлений на здійснення погрози вбивством, усвідомлюючи, що погрожує вбивством, та що ця погроза здатна викликати у ОСОБА_9 реальні побоювання за своє життя, і бажаючи цього, висловив: «що заб`є її молотком прилюдно, на вулицю може не виходити, бо заб`є та повісить біля під`їзду на дереві».

Зазначеними погрозами вбивством ОСОБА_6 викликав у ОСОБА_9 почуття страху і тривоги, необхідність звернення про допомогу до правоохоронних органів, а також конкретні і реальні побоювання за своє життя у зв`язку із можливістю виконання ним цієї погрози, оскільки він знав де мешкає остання, а також зважаючи на дуже наполегливе бажання, щоб ОСОБА_9 забула про гроші які він отримав від неї шляхом зловживання її довірою.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України - тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того, ОСОБА_6 будучи раніше знайомим з хворою на хворобу «Паркінсона» ОСОБА_12 , оскільки раніше безкоштовно надавав їй таблетки для лікування, у липні 2021 року від останньої дізнався про те, що вона потребує проведення операції на коліні, на яку збирає кошти.

16.07.2021 ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, повідомив потерпілій завідомо для нього неправдиві відомості про готовність посприяти в проведенні безкоштовної операції на її коліні зі сплатою неофіційної винагороди знайомому лікарю, який може провести відповідну операцію, однак фактично будь-яких дій на користь ОСОБА_12 у майбутньому вчиняти наміру не мав. За реалізацією наданої ним обіцянки ОСОБА_6 попросив ОСОБА_12 перерахувати йому грошові кошти в сумі 35 000,00 грн., начебто для передачі знайомому лікарю в якості неофіційної винагороди, на що остання погодилась. Таким чином у ході вказаної телефонної розмови ОСОБА_6 увійшов у довіру до потерпілої ОСОБА_12 викликавши у останньої готовність добровільно перерахувати вищевказану суму коштів на його адресу.

16.07.2021 о 09 год. 56 хв. ОСОБА_12 на виконання досягнутої з ОСОБА_6 домовленості та під впливом встановлених з ним довірливих відносин, будучи введеною в оману щодо дійсних намірів останнього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , перерахувала грошові кошти у розмірі 29 500,00 грн. на номер карткового рахунку НОМЕР_1 , отримувачем якого був ОСОБА_6 , та о 10 год. 51 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , перерахувала грошові кошти у розмірі 5300,00 грн. на номер карткового рахунку НОМЕР_1 , отримувачем якого був ОСОБА_6 , в якості плати за сприяння останнім у вирішенні питання щодо проведення безкоштовної операції.

Після надходження на картку ОСОБА_6 грошових коштів у вказаному розмірі, останній у подальшому будь-яких дій щодо сприяння у вирішенні згаданого питання не вчинив тим самим реалізував свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами у розмірі 34 800,00 грн. шляхом обману та зловживання довірою, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_6 будучи раніше знайомим з хворою на хворобу «Паркінсона» ОСОБА_12 , оскільки раніше безкоштовно надавав їй таблетки для лікування, у липні 2021 року від останньої дізнався про те, що вона потребує проведення операції на коліні, на яку збирає кошти.

19.07.2021 ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, повідомив потерпілій завідомо для нього неправдиві відомості про необхідність придбання останній бандажа для коліна, однак фактично будь-яких дій на користь ОСОБА_12 у майбутньому вчиняти наміру не мав. За реалізацією наданої ним обіцянки ОСОБА_6 попросив ОСОБА_12 перерахувати йому грошові кошти в сумі 15 000,00 грн., начебто для придбання останній бандажу для коліна, на що остання погодилась. Таким чином у ході вказаної телефонної розмови ОСОБА_6 увійшов у довіру до потерпілої ОСОБА_12 викликавши у останньої готовність добровільно перерахувати вищевказану суму коштів на його адресу.

19.07.2021 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_12 на виконання досягнутої з ОСОБА_6 домовленості та під впливом встановлених з ним довірливих відносин, будучи введеною в оману щодо дійсних намірів останнього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , перерахувала грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. на номер карткового рахунку НОМЕР_1 , отримувачем якого був ОСОБА_6 , для придбання бандажу для коліна ОСОБА_12 .

Після надходження на картку ОСОБА_6 грошових коштів у вказаному розмірі, останній у подальшому будь-яких дій щодо сприяння у вирішенні згаданого питання не вчинив тим самим реалізував свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами у розмірі 15 000,00 грн. шляхом обману та зловживання довірою, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_6 точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 01.11.2022, маючи на меті в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340, отримати документ, що посвідчує особу та підтверджує право його власності на керування транспортними засобами відповідної категорії - національного посвідчення водія України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо підроблення офіційного документа (національного посвідчення водія України) на невстановленому в ході досудового розслідування комп`ютері, шляхом внесення анкетних даних на ім`я « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та шляхом вклеєння своєї фотокартки, підробив бланк національного посвідчення водія України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із правом керування категоріями транспортних засобів - В. У подальшому ОСОБА_6 роздрукував його на принтері.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів №3360/4441 від 28.02.2023 бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 не відповідає вимогам, які пред`являються до аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України - тобто підроблення посвідчення, яке видається установою, з метою використання його підроблювачем.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.129, ч.1 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Черкаси, громадянину України, одруженому, судимий 01.11.2022 Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 17 850,00 грн., зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_6 , фактично мешкав як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_7 , 13.01.2023 повідомлено про підозру.

24.01.2023 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова винесено Ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 24.01.2023 включно. Визначити суму застави у розмірі 308 660 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)Прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2)Не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

25.01.2023 ОСОБА_6 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по ухвалі Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2023 по сплаті застави у розмірі 308 660 грн.

21.02.2023 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду винесено Ухвалу Харківського Апеляційного суду про те, ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2023 року про застосування до підозрюваного за ч.3 ст.190 та ч.1 ст.129 КК України ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24.03.2023, включно, із визначенням застави, - в частині визначення розміру застави скасувати. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24.03.2023, включно, без визначення застави.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_3 від 21.01.2023 №518 встановлено, що відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом солдата ОСОБА_6 було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 27.01.2023.

Відповідно до Наказу №49 від 27.01.2023 солдата запасу ОСОБА_6 було зараховано солдатом резерву 1 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 .

20.02.2023 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_3 .

На даний час підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

21.02.2023 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.02.2023 винесено постанову про зупинення кримінального провадження №0001332 від 27.12.2022 у зв`язку з розшуком підозрюваного.

06.03.2023 у зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні виникла потреба в проведенні слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, провадження було відновлено та в цей же день зупинено.

Відповідно рапорту о/у СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області оперативними працівниками УСР в Івано-Франківській області було встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_7 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі речі набуті кримінально протиправним шляхом.

Суд, вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно зі ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на неможливість досягнення її мети.

Згідно зі ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також місце встановлення розшукуваних осіб.

Отже, слідчим доведено, що існує необхідність проведення такої слідчої дії як обшук, а не тимчасовий доступ до речей і документів, обумовлюється це саме необхідністю отримати та відшукати усіх предметів заборонених в цивільному обігу, наявністю достатніх ризиків вважати, що з метою прикриття своєї протиправної діяльності заборонені в цивільному обігу предмети та речі можуть бути не надані, сховані чи знищені.

Основою доказовою базою по даному виду кримінального правопорушення є саме речові докази, які можуть бути виявлені та вилучені саме в ході проведення неочікуваних процесуальних дій, якою являється саме обшук.

Слідчим доведено, що є обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, цей захід повністю виправдовується потребою досудового розслідування.

Несвоєчасні дії, направлені на добування цієї інформації, можуть призвести до того, що вона буде втрачена і встановити істину буде неможливо, що залишить злочинні діяння непокараними. Тому слідчий суддя враховує, що доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_8 .

В справі Жан П`єра ван Россема проти Бельгії [Van Rossem - Belgium] (№41872/98) суд вказав, що рішення про проведення обшуку повинно обов`язково встановлювати межі, щоб санкціоноване ним втручання не відносилось цілком на розсуд слідчих органів. Суд зауважив, що в даній справі в рішенні про проведення обшуку слід би було вказати корисні для слідства докази, на пошук яких слідчі повинні були направити свої зусилля при обшуку. Будь-яке рішення про обшук повинно містити мінімальне число вказівок, які обмежують об`єм влади, і надають можливість перевірити чи були дотримані межі слідчих дій. Тобто, метою цих вимог в демократичному суспільстві є можливість наступної перевірки законності дій органів слідства. За відсутності достатніх вказівок в рішенні про обшук можна стверджувати, що не було забезпечено ефективного і всебічного контролю за дотриманням меж проведеного обшуку.

Відповідно до ч.5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що є всі достатні підстави вважати, що на даний час є обґрунтовані підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ризик втручання, як необхідність проведення обшуку квартири квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 з метою виявлення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234-235, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого-заступника начальника СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про проведення обшуку - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , з метою виявлення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Строк дії ухвали - 1 місяць з дня її постановлення.

Проведення обшуку доручити слідчому - заступнику начальника СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_4 , слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_13 , слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_14 , та іншим слідчим, які перебувають у групі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1