Справа № 135/842/23
Провадження № 1-кп/135/96/23
ВИРОК

іменем України

24.07.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000027 від 21.04.2023 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, маючого загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року з метою отримання та використання офіційного документа - посвідчення водія, який надає право на керування транспортними засобами категорій «А», «А1», «В», «В1», «С», «С1», ОСОБА_2 , знаходячись в с. Мітлинці Гайсинського району Вінницької області, в соціальній мережі «Фейсбук» домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою про те, що вона за грошову винагороду у розмірі 10 000 грн. надасть ОСОБА_2 підроблене посвідчення водія на його ім`я. Для цього ним було надано невстановленій особі свої анкетні дані та фотокартку.

У подальшому, всередині лютого 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в м. Умань Уманського району Черкаської області, передавши невідомій особі грошові кошти у сумі 10 000 грн., отримав завідомо підроблений документ із своїм зображенням та анкетними даними, а саме - посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 , що видане Тернопільським територіальним сервісним центром МВС №6141 від 17.02.2023, з відкритими категоріями «А», «А1», «В», «В1», «С», «С1», яке в подальшому мав намір використовувати під час керування транспортними засобами.

Так, 21 квітня 2023 року о 21 год. 27 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Лісова в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, був зупинений працівником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Гайсинського районного управління поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 . Під час перевірки необхідних документів, водій ОСОБА_2 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 17.02.2023, виданого Тернопільським територіальним сервісним центром МВС №6141, достовірно знаючи, що воно є підробленим, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, на законну вимогу працівників поліції пред`явив їм дане посвідчення. Згідно висновку експерта №2499/23-21 від 26.04.2023 бланк посвідчення водія серії та номером НОМЕР_1 , виданого на

ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто виростання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Прокурор в порядку ст.302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю згоден із встановленими під час дізнання обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, і у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 виростав завідомо підроблений документ, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням обвинуваченого про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Виходячи з приписів ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.309 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не працює, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення

ОСОБА_2 призначити йому мінімальне покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Підстав для призначення іншого більш м`якого покарання ОСОБА_2 судом не встановлено, оскільки згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження останній не працює.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимогст. 75 КК України, ОСОБА_2 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбаченихст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 не застосовувався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи №2499/23-21 від 26.04.2023 року у розмірі 2867,76 грн.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/475/23 (провадження №1-кс/135/116/23) від 25.04.2023 року.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписівст.100 КПК України, знищити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 24.07.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення судової експертизи №2499/23-21 від 26.04.2023 року у розмірі 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 76 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/475/23 (провадження №1-кс/135/116/23) від 25.04.2023 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , дата видачі 17.02.2023, яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового

провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1