Справа №: 486/824/22 Провадження № 1-кс/486/198/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000018 від 22.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000018 від 22.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 визначено головуючою у розгляді заяви суддю ОСОБА_1 .

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 05.03.2023 їй було розподілено заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000018 від 22.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України. Проте, вказане кримінальне провадження перебувало в її провадженні. У судовому засіданні 15.03.2023 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 їй було заявлено відвід. 11.05.2023 ухвалою Южноукраїнський міський суд Миколаївської області задовольнив заяву захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про відвід судді від розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим її було відведено від розгляду цього кримінального провадження. Після цього справу було розподілено судді ОСОБА_5 , проте 22.05.2022 прокурор заявив відвід головуючому судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження. За таких обставин вона вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки її раніше було відведено від розгляду цього кримінального провадження.

У судовому засіданні суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід з огляду на те, що у кримінальному провадженні приймає участь адвокат ОСОБА_8 .

Мотивами заявленого самовідводу є те, що суддею ОСОБА_1 23.03.2017 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до ордеру № 61466 від 23.03.2017 із адвокатом ОСОБА_8 , яка також є захисником потерпілої ОСОБА_9 , що підтверджується ордером про надання правової допомоги.

У судове засідання жоден зі сторін у справі, крім прокурора, не з`явився.

Особа, відносно якої розглядається відвід, суддя ОСОБА_4 надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що усі підстави для самовідводу викладені в заяві та просила розглядати заяву про самовідвід без її участі.

Від захисника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 до суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати заяву про самовідвід без її участі та без участі потерпілої, та вирішити питання на розсуд суду.

Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді. Текст статей 80, 81, 82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України суддя за наявності підстав, передбаченими статтями 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.

Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова «відводу» не зазначає слово «самовідвід». Тому зміст ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.

Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.

КПК України не передбачає (принаймні жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як «заява про самовідвід». Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.

З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та Закону України «Про судоустрій і статус суддів». З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися при перегляді судового рішення вищим судом.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, статей 1, 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає за доцільне відвестися від розгляду заяви.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінили варіанти, визначила наслідки, розгляду кримінального провадження під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Сторони кримінального провадження мають право знати, чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, статями 1, 8, 9, 35, 81, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 та передати матеріали заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 0000018 від 22.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України (справа № 486/824/22, провадження № 1-кс/486/198/2023), до секретаріату суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями, на підставі ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1