Справа № 708/934/21
Провадження № 1-кп/708/6/23
УХВАЛА

01 серпня 2023 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорки - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області у залі судових засідань клопотання прокурора ОСОБА_3 про витребування доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 24.06.2020, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Чигиринському районному суді Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурорка ОСОБА_3 заявила клопотання про витребування у Креселецького лісництва ДП «Кам`янське лісове господарство», правонаступником якого є філія ДП «Чигиринське лісове господарство» інформації щодо закріплення за обвинуваченим ОСОБА_4 бензопили (для рубки дерев зокрема).

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила суд його задовольнити. Додатково на його обґрунтування пояснила, що відомості про надання саме ОСОБА_4 бензопили пильщику для проведення санітарної рубки були отримані лише під час судового розгляду, до цього стороні обвинувачення не було відомо про наведені обставини. Після передання обвинувального акту до суду прокурор не має права самостійно витребовувати докази у провадженні, тому наявна потреба подання такого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення вказаного клопотання заперечували. На обґрунтування наявних заперечень сторона захисту зазначила, що сторона обвинувачення після завершення досудового розслідування не має права збирати докази, тим паче досудове розслідування тривало майже два роки. Відомості щодо наявності закріплених за ОСОБА_4 товарно-матеріальних цінностей не має доказового значення.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити та пояснив, що на його думку вказані відомості необхідно витребувати, про необхідність дослідження цих обставин не було відомо під час досудового розслідування.

Заслухавши учасників, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.п. 1, 2, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Зміст принципу законності розкрито у статті 9 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої зазначеної статті під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Зі змісту статті 84 КПК України вбачається. що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).

На підставі частини 2 вказаної статті сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У свою чергу слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України).

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що можливість збору доказів у сторони обвинувачення наявна лише під час досудового розслідування. Отримання стороною обвинувачення доказів після направлення обвинувального акту до суду Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено. Вказані вимоги також мають своє відображення у статті 290 КПК України, відповідно до якої повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування може мати місце лише після визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складення обвинувального акту.

Такі висновки суду відповідають висновкам колегії суддів Третьої судової палати ККС, наданими у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 (провадження № 51?4852км20) щодо закінчення досудового розслідування. Зокрема, Верховний Суд констатував, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування з ухваленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У § 1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Також у цій постанові наголошено, що, за загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК України).

Твердження про необізнаність щодо вказаних відомостей під час досудового розслідування та встановлення таких обставин лише під час судового розгляду суд оцінює критично, оскільки можливість отримання таких відомостей сторона обвинувачення мала під час допиту свідків на стадії досудового розслідування кримінального провадження безпосередньо під час їх допиту та/або під час аналізу подій, які мали місце 24.06.2020, та визначення всіх складових можливого кримінального правопорушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання про витребування доказів не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 350, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про витребування доказів- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02.08.2023 о 12:00 год.

Суддя ОСОБА_1