Справа № 206/1244/23
Провадження № 1-кп/206/110/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 Самарський районний суд

міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.02.2023 під № 0000081 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 не пізніше 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 перебували на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де за попередньою домовленістю з власником ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доглядали за територією вказаного домоволодіння, поки ОСОБА_12 перебував у лікарні. В цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме будь-якого цінного майна, яке знаходиться в будинку та гаражі вказаного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , вступивши у попередню змову, будучи обізнаними, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 19 лютого 2023 року продовжено строком на 90 діб, приступили до реалізації вищевказаного злочинного умислу. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , 02.02.2023 приблизно о 22 годин 10 хвилин вступив в злочинний зговір з ОСОБА_11 та, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи її настання, за допомогою драбини, яка знаходилась на території вказаного домоволодіння, піднялись до приміщення горища будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені двері горища проникли в середину будинку, тим самим незаконно проникли до житла. Продовжуючи реалізовувати свій вищезазначений злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , у той же день та час, знаходячись в приміщенні спальної кімнати будинку побачили на підлозі металевий сейф прямокутної форми, сірого кольору, розмірами 49х36х39 см марки «FRS» з врізним замком та циферблатом, який визначили для себе об`єктом свого злочинного посягання. Далі за допомогою лому та молотка, які вони раніше взяли з собою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 виламали двері вказаного сейфу, тим самим незаконно проникли у сховище, в середині якого останні виявили грошові кошти, у сумі 44 тисячі гривень 00 копійок, які одразу поділили між собою та особисті документи, що належали ОСОБА_12 та які вони також визначили для себе об`єктами свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 відчинили вікно та витягли вказаний сейф разом з особистими документами з приміщення будинку на територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Окрім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , керуючись спільним злочинним умислом, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та сховище, в умовах воєнного стану, побачили, що в приміщенні гаражу, в який у останніх був вільний доступ знаходиться велосипед марки «TITAN» чорного кольору, який останні також визначили об`єктом свого злочинного посягання, та не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 зайшли до приміщення вказаного гаражу та викотили з нього велосипед марки «TITAN» чорного кольору, належний ОСОБА_12 на територію вказаного домоволодіння. Доводячи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення до житла та сховища, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , разом з викраденими грошовими коштами, в сумі 44 тисячі гривень, металевим сейфом прямокутної форми, сірого кольору, розмірами 49х36х39 см марки «FRS» з врізним замком та циферблатом, в середині якого знаходились особисті документи та велосипедом марки «TITAN» чорного кольору, належні ОСОБА_12 , покинули територію домоволодіння АДРЕСА_3 , та, в подальшому, розпорядились викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 49874 гривень 77 копійок. Крім того, 02.02.2023, приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та сховище, вчинене в умовах воєнного стану, виявили в викраденому металевому сейфі прямокутної форми, сірого кольору, розмірами 49х36х39 см марки «FRS» з врізним замком та циферблатом офіційні документи, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_13 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_14 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_12 , медичну довідку щодо придатності керування т/з серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 , паспорт громадянина України та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_14 , пенсійне посвідчення ОСОБА_14 , серії НОМЕР_4 , військовий квиток НОМЕР_5 та приписне свідоцтво НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтво про народження НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 , належним чином завірену копію договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 19.09.2016, домову книгу на будинок АДРЕСА_3 . В цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_11 раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння паспортами та іншими важливими документами, які останні визначили предметом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння будь-яким способом паспортами та іншими важливими документами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що вищеперелічені документи є особистими документами ОСОБА_12 , забрали їх, попередньо домовившись, що останні будуть зберігатися за місцем мешкання ОСОБА_11 . Доводячи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння будь-яким способом паспортом або іншими важливими документами ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 забрали вищевказані документами та покинули територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в подальшому розпорядившись викраденими документами на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та суду пояснив, що коли ОСОБА_12 забирала швидка медична допомога до лікарні, то ОСОБА_12 надав ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ключі від гаража та 500 гривень та повідомив, що вони можуть брати велосипед марки «TITAN» чорного кольору, належний ОСОБА_12 та їздити купувати продукти для собак. Так як ОСОБА_12 знаходився у лікарні та не міг доглядати за своєю матір`ю, у зв`язку з чим останні їздили до ОСОБА_14 до лікарні та доглядали за нею. 02.02.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_11 взяли молоток, лом та залізли на горище, через двері проникли в середину будинку, у кімнаті ОСОБА_12 знаходився металевий сейф прямокутної форми, сірого кольору, розмірами 49х36х39 см марки «FRS» з врізним замком та циферблатом, всередині сейфу було 15000 гривень і документи. Грошові кошти ОСОБА_5 та ОСОБА_11 перерахували, а які саме документи були ОСОБА_5 не пам`ятає. ОСОБА_5 та ОСОБА_11 витягнули металевий сейф зі зламаними дверцятами через вікно та вивезли на тачці до смітника та там і залишили. ОСОБА_5 себе винним визнає не в повному обсязі, а саме не визнає зазначену в обвинуваченні суму викрадених грошових коштів, бо як зазначає останній в сейфі було 15000 грн. Щодо цивільного позову потерпілої, то ОСОБА_5 моральну шкоду не визнає повністю, а визнає лише матеріальну шкоду у розмірі 15000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково та скористався положеннями ст. 63 Конституції України та зазначив лише суду, що визнає матеріальну шкоду в розмірі 15000 грн, а моральну шкоду не визнає повністю.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_11 фактично частково визнають вину у вчинених ними кримінальних правопорушеннях, суд вважає, що їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом доказами, а саме.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , суду показала, що її батько проживав за адресою: АДРЕСА_3 і також протягом 3 років він зустрічався з ОСОБА_15 , остання час від часу була в будинку по АДРЕСА_3 та мала ключі від будинку. 02.02.2023 ОСОБА_9 зателефонувала її тітка та повідомила, що батько знаходиться в лікарні, також ОСОБА_9 , дізналася, що батько неофіційно найняв ОСОБА_5 та ОСОБА_11 допомагати приглядати за будинком, прибирати прибудинкову територію. Окрім того, ОСОБА_15 сказала ОСОБА_9 , що коли була останній раз у будинку, то помітила відсутність металевого сейфу та сліди взлому у кімнаті її батька ОСОБА_12 . Також в той же вечір ОСОБА_15 заходила в гараж та бачила ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Металевий сейф батьку ОСОБА_12 був подарований друзями приблизно 10 років тому. В сейфі мало знаходитись 50000 доларів США, оскільки напередодні потерпіла розмовляла про бізнес із батьком, який повідомив, що мав купляти вантажівку. Також у сейфі знаходилися особисті документи батька та бабусі ОСОБА_14 . ОСОБА_9 було відомо, що коли тато їхав в лікарню, його забрала швидка медична допомога та батько передав ключі ОСОБА_5 та ключі з того часу знаходилися у останнього, потім ключі були передані ОСОБА_15 04.02.2023 зателефонувала мати потерпілої та повідомила, що перебуваючи в лікарні її батько ОСОБА_12 помер. 05.02.2023 ОСОБА_16 повернулася до України. 07.02.2023 ОСОБА_9 вирішила поїхати за адресою АДРЕСА_3 з метою огляду будинку, зайшовши на територію домоволодіння, остання почала оглядати все приміщення, в результаті чого в гаражі ОСОБА_9 виявила відсутність велосипеду марки «TITAN» чорного кольору з зеленими вставками, їй було відомо, що батько купив велосипед у 2021 році приблизно за 25000 грн. Велосипед знаходився завжди біля морозильної камери в гаражі. Також зайшовши в будинок ОСОБА_9 побачила відсутність сейфу та сліди взлому, у зв`язку з чим остання вирішила в той же день поїхати до відділення поліції та написати заяву про виявлення факту крадіжки. ОСОБА_9 зазначила, що вона наполягає на позбавленні волі обвинувачених, оскільки вони принизили честь та гідність її батька, при тому що він влаштував їх на роботу, надавав їм їжу, одяг, тобто він робив все задля того, щоб вони працювали та жили нормально, для них він був батьком, вони навіть самі казали про це. Крім того, ОСОБА_9 зазначила, що вона не почула жодних вибачень від обвинувачених.

Допитана свідок ОСОБА_17 показала суду, що 07.02.2023 разом з потерпілою вони приїхали до будинку за адресою АДРЕСА_3 та побачили, що відсутній сейф та велосипед. В останнє наявність цих речей вона бачила минулого разу, бо ОСОБА_9 брала велосипед та каталася на ньому, а сейф ОСОБА_17 бачила, коли були в гостях у ОСОБА_12 . Металевий сейф був сірого кольору. Зі слів ОСОБА_9 у сейфі були документи, гроші. Всі документи (договір дарування бабусі до батька, домову книгу, закордонний паспорт ОСОБА_12 , РНОКПП ОСОБА_9 , ТТН, пенсійне посвідчення бабусі ОСОБА_14 , паспорт на ім`я ОСОБА_14 та ін.) згодом були вилучені у обвинуваченого. Також було вилучено велосипед марки «TITAN» чорного кольору з зеленими вставками.

З показів свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_11 працювали у ОСОБА_12 в домоволодінні. ОСОБА_12 коли потрапив до лікарні то розповів свідку, що в сейфі знаходиться сума грошових коштів, яка дорівнювала двом заправкам вантажних автомобілів, а саме 44000 гривень.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду показала, що 03.02.2023 їй зателефонувала минула невістка та повідомила, що сталася крадіжка. ОСОБА_18 зателефонувала ОСОБА_15 та остання повідомила, що вкрали сейф з грошовими коштами та документами. Згодом ОСОБА_18 приїхала та побачила відсутність сейфу. У ОСОБА_12 завжди були вдома великі суми грошей. Обвинувачені були у гаражі та в них був вільний доступ до території домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 помер, ОСОБА_18 , зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що батько помер, а обвинувачені залишилися на території домоволодіння, доглядати за будинком. ОСОБА_12 дуже гарно відносився до обвинувачених, їх годував та надавав змогу заробляти гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 02.02.2023 ОСОБА_19 знаходився з ОСОБА_20 , вони разом дивилися фільм та зателефонував ОСОБА_5 і запропонував випити пива. Згодом ОСОБА_5 приїхав на таксі, маючи при собі грошові кошти, а саме гривні, у нього було 5000 грн купюрами по 100 грн. ОСОБА_19 його зустрів, вони зайшли до будинку та ОСОБА_5 почав розливати пиво та останні його вигнали. Коли ОСОБА_20 пішов від ОСОБА_19 , то побачив сейф і приніс його до ОСОБА_19 . Останній двері від сейфу відніс ОСОБА_11 , а сам сейф відніс назад до смітника, металевий сейф був пустий з дверцятами всередині.

Свідок ОСОБА_20 допитаний в судовому засіданні, суду показав, що він був в гостях у ОСОБА_19 та йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував випити пива, ОСОБА_20 йому повідомив, що він знаходиться у ОСОБА_19 , та ОСОБА_5 приїхав на таксі до них та показував гроші, приблизно 4-5 тисяч гривень. Вони разом випили по банці пива та останній пішов додому. Коли ОСОБА_20 йшов додому, то побачив металевий сейф сірого кольору у смітнику. Він взяв його, як металобрухт та відніс до ОСОБА_19 . В сейфі нічого не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що обвинувачені працювали у ОСОБА_12 у них був доступ до гаражу. У приміщенні будинку був металевий сейф у кімнаті ОСОБА_12 , в ньому знаходилися документи та гроші.

Свідок ОСОБА_21 , в судовому засіданні суду показала, що їй відомо, що у ОСОБА_12 завжди були гроші. Також зазначила, що обвинувачені працювали у ОСОБА_12 та допомагали йому по господарству.

Допитаний судом свідок ОСОБА_22 суду показав, що обвинувачені працювали у ОСОБА_12 та інколи ОСОБА_22 також допомагав.

Суд вважає, що окремі розбіжності в показах потерпілої та свідків в судовому засіданні не мають істотного характеру і пояснюються суб`єктивними особливостями сприйняття кожним з них обставин та розривом у часі між даною подією та їх допитом у суді.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаних потерпілої та свідків в ході судового розгляду встановлено не було. Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх під час судового розгляду надано не було.

Також в судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримав повністю.

Крім вищезазначених показів допитаних судом обвинувачених, потерпілої та свідків, винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у скоєні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, також знайшла своє підтвердження в досліджених судом у порядку ст. 358 КПК України у судовому засіданні документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків зображення тощо відомостей, а саме.

З протоколу огляду місця події від 07.02.2023 з фототаблицею до нього судом встановлено, що було проведено огляд місця події, за адресою: м. Дніпро, вул. Немирівська, 60, в ході якого виявлено та вилучено ключ VALBERG (V2885), який поміщено та опечатано до спец. пакету WAR 0099853, та на підвіконні спальної кімнати було виявлено та вилучено 2 сліди папілярних візерунків, які було поміщено та опечатано до паперового конверту СУ НПУ. Крім того, в ході огляду місця події, з холодильника, що знаходиться в гаражі на території домоволодіння АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків на двох липких стрічках, які опечатано у паперовий конверт СУ НПУ (т. 1 а.п. 8-14).

Висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/7266-Д від 23.02.2023, встановлено, що два сліди пальців рук розмірами 21х16мм та 29х14мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 35х18мм та 35х18мм, вилучені 07.02.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Немирівська, 60, а саме з підвіконня спальної кімнати, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Два сліди пальців рук розмірами 33х13мм та 35х16мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 39х37мм та 38х30мм, вилучені 07.02.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Немирівська, 60, а саме з холодильника, що розташований в гаражі, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) (т. 1, а.п. 29-33).

Протоколом огляду місця події від 12.02.2023 з фототаблицею до нього встановлено, що було проведено огляд місця події, а саме об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована біля будинку № 83 по вул. Щоглова в м. Дніпро, в ході якого виявлено та вилучено металевий предмет схожий на сейф, який переданий на зберігання ОСОБА_18 під розписку від 12.03.2023 (т. 1 а.п. 44-49).

З протоколу огляду місця події від 18.02.2023 з фототаблицею до нього, судом встановлено, що було проведено огляд місця події, а саме об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована біля будинку № 33 по вул. Мостобудівельна в м. Дніпро, в ході якого виявлено та вилучено у громадянина ОСОБА_5 велосипед марки «TITAN» чорного кольору з зеленими вставками (т. 1 а.п. 67-68).

З протоколу огляду місця події від 18.02.2023 з фототаблицею до нього, судом встановлено, що було проведено огляд місця події, а саме об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована біля будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено у громадянина ОСОБА_11 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 прозорий файл з шістьма компактдисками, свідоцтво про народження НОМЕР_8 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_12 , медична довідка щодо придатності до керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , медична документація № 028/о на 2 арк., електронне направлення, паспорт НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_14 , посвідчення учасника бойових дій, картка фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_9 , медичне посвідчення водія серії НОМЕР_10 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_11 , копія договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 19.09.2016, звіт № 205-14 на 11 арк., який прошито та скріплено печаткою, витяг з державного земельного кадастру з додатками на 5 арк. прошитий та скріплений печаткою, ТТН № 504256 на 1 арк., технічний паспорт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 на 4 арк. та його копія, рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська на 2 арк., ухвала Дніпровського апеляційного суду на 3 арк., домова книга на будинок АДРЕСА_3 на 13 арк., заочне рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська на 2 арк., договір-дарування житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк. Дані документи були передані потерпілій ОСОБА_9 під розписку (т. 1, а.п. 69-85).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 1038/23 від 02.03.2023, встановлено, що ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, станом на період з 30.01.2023 по 03.03.2023 могла становити: металевий сейф прямокутної форми, сірого кольору, висотою 49 см., шириною 36 см., глибиною 39 см., з наліпкою «FRS» з врізним замком та циферблатом (придбаний приблизно в 2013 році) 2041,59 грн., велосипед марки «TITAN» чорного кольору, з зеленими вставками (придбаний в 2021 році) 3833,18 грн. Загальна вартість об`єктів дослідження могла становити 5874,77 грн. (т. 1, а.п. 90-94).

Висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/9886-Д від 16.03.2023 встановлено, що два сліди пальців рук розмірами 21?16мм та 29x14мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 35х18мм та 35х18мм, вилучені 07.02.2023 з 18 години 35 хвилин по 19 години 00 хвилин, в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Немирівська 60, а саме з підвіконня спальної кімнати, залишені відповідно вказівним пальцем лівої руки та великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Два сліди пальців рук розмірами 33х13мм та 35х16мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 38х37мм та 38х30мм, вилучені 07.02.2023 з 18 години 35 хвилин до 19 години 00 хвилин, в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Немирівська 60, а саме з холодильника, що розташований в гаражі, залишені відповідно безіменним пальцем правої руки та середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.п. 196-208).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2023 з додатками до нього у вигляді фототаблиці, судом встановлено, що ОСОБА_5 добровільно розказав і показав механізм та обставини вчинення кримінальних правопорушень разом з ОСОБА_11 , які вони спільно вчинили 02.02.2023 в домоволодінні АДРЕСА_3 . В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 розповів про місце, з якого вони підійшли до будинку, як ОСОБА_5 та ОСОБА_11 піднялися на горище та потрапили до будинку, а згодом через коридор останні потрапили до спальної кімнати, де виявили металевий сейф сірого кольору прямокутної форми, розмірами 49х36х39 см. марки «FRS» з врізним замком та циферблатом, та за допомогою раніше заготовлених лому та молотка, відкрили шляхом відривання двері. Також ОСОБА_5 вказав, що у сейфі вони виявили грошові кошти, які відразу розподілили між собою в рівних частинах та поклали до кишені, а особисті документи ОСОБА_12 та ОСОБА_14 поклали назад до сейфу та з метою приховування злочину, шляхом зняття москітної сітки з вікна спальної кімнати та перекидання сейфу, щоб в подальшому покинути з викраденим місце вчинення правопорушення. Далі, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 через горище покинули територію будинку та через запасний вихід пройшли до гаражу з метою повернути лом та молоток і взяти візок для перевозки сейфу. У вказаному гаражі, зі слів ОСОБА_5 останні виявили велосипед марки «TITAN» чорного кольору з зеленими вставками. Далі, ОСОБА_5 вказав, що вказаний велосипед він разом з ОСОБА_11 викотили на територію домоволодіння та поклали сейф з документами у візок, взявши велосипед і тримаючи при собі грошові кошти покинули територію домоволодіння АДРЕСА_3 (т. 1, а.п. 209-223).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.03.2023 з додатками до нього у вигляді фототаблиці, судом встановлено, що ОСОБА_11 добровільно розказав і показав механізм та обставини вчинення кримінальних правопорушень разом з ОСОБА_5 , які вони спільно вчинили 02.02.2023 в домоволодінні АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 вказав на приміщення гаражу та пояснив, що зайшовши через запасний вихід, вони взяли з гаражу лом та молоток, та підійшли до будинку. Після чого, за допомогою драбини вони разом піднялись до приміщення горища будинку. Перебуваючи в коридорі, вони пройшли до спальної кімнати і біля ліжка виявили металевий сейф сірого кольору прямокутної форми марки «FRS» з врізним замком та циферблатом. За допомогою раніше заготовлених лому та молотка, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 відкрили сейф, шляхом відривання двері і виявили в ньому грошові кошти та особисті документи ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Грошові кошти останні відразу розподілили між собою в рівних частинах. Після чого, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_5 , з метою приховання вчинених кримінальних правопорушень поклали документи до сейфу та перекинули металевий сейф через вікно спальної кімнати на територію домоволодіння, шляхом зняття москітної сітки з вікна. Згодом ОСОБА_5 та ОСОБА_11 покинули територію будинку через горище і повернувшись до гаражу, з метою повернення лому та молотка, та щоб взяти візок для перевозки сейфу з документами. Перебуваючи у приміщення гаражу, останні помітили велосипед марки «TITAN» чорного кольору з зеленими вставками. Далі, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 викотили з приміщення гаражу велосипед та візок, помістили на нього металевий сейф з документи та покинули територію домоволодіння АДРЕСА_3 (т. 1, а.п. 224-236).

Судом у ході судового розгляду при дослідженні даних письмових доказів порушень вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України не встановлено. Жодних зауважень, заперечень щодо досліджених письмових доказів зі сторони захисту не надходило.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи в сукупності зібрані та дослідженні під час судового розгляду докази, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що винність обвинувачених у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.

Також, судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинувачених під час досудового розслідування, збирання та фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду жодних підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

В той же час, суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 як під час слідчих експериментів так і в судовому засіданні в частині суми викрадених грошових коштів з сейфу в розмірі 15000 грн., оскільки такі покази ні чим об`єктивно не підтверджуються та суперечать показам допитаних судом потерпілої та свідків, які вказали, що ОСОБА_12 завжди мав великі суми коштів, при цьому свідок ОСОБА_15 підтвердила, що саме ОСОБА_12 напередодні крадіжки вказав, що в сейфі знаходиться 44000 грн.

Судом під час судового розгляду жодних підстав для сумнівів у правдивості показань допитаних судом потерпілої та свідків не встановлено.

До того ж, такі показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не є суттєвими при розгляді даної справи та жодним чином не впливають на вірну кваліфікацію скоєних ними кримінальних правопорушень, а спрямовані лише на штучне зменшення матеріальної відповідальності перед потерпілою ОСОБА_9 та створення обставини, яка пом`якшує покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України.

Часткове визнання свої вини обвинуваченими, суд розцінює як захисно-установчу поведінку в суб`єктивно складній, несприятливої для них судово-слідчій ситуації.

Отже, суд приходить до обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення доведена винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_11 поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та сховище, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими документами кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та сховище, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразилися у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими документами кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Висновок суду щодо вірної кваліфікації дій обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 25.05.2023 у кримінальній справі № 722/594/22 (провадження № 13-27кс23).

Вирішуючи питання про обрання виду покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу кожного обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд не вважає, що наявні такі обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, як щире каяття та добровільне відшкодувати завданої шкоди, враховуючи наступне.

Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19 у постанові від 15.11.2021.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак, ані з матеріалів кримінального провадження, ані з показів обвинувачених під досудового розслідування та судового розгляду, судом не встановлено, що обвинувачені визнали усі обставини кримінального правопорушення. Обвинувачені ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду справи у суді не вчинили жодної конкретної дії направленої на добровільне повне відшкодування заподіяної шкоди. Більш того, обвинувачені зазначали про значно меншу суму викрадених коштів, яку нібито хотіли відшкодувати потерпілій, тобто не надали критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості та каяття, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Крім того, суд категорично не погоджується з позицією захисників в судових дебатах щодо необхідності призначення покарання обвинуваченим не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки підставами застосування положень ст. 69 КК України законодавець визнає наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Також, суд враховує, дані про обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо (т. 1 а.п. 138, 171), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають (т. 1 а.п. 134-137, 167-169).

Тому, з урахуванням позиції потерпілої, яка наполягала на позбавленні волі обвинувачених, фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , характеризуючих даних, а також поведінки обвинувачених під час судового розгляду, обґрунтованих підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_11 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті та за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті.

Відповідно до положень ст.ст. 70, 72 КК України слід визначити остаточне покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_11 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Також, начальником Самарського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» було направлено до суду досудові доповіді щодо обвинувачених, зі змісту яких судом встановлено, що аналіз інформації відносно ОСОБА_11 свідчить про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, а аналіз інформації відносно ОСОБА_5 свідчить про високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

В той же час, у висновках досудових доповідей вказано, що виправлення обвинувачених без позбавлення (обмеження) волі можливе, якщо суд дійде такого висновку.

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

Суд не може погодитись з висновками досудових доповідей і повністю виключає можливість застосування до обвинувачених ст. 75 КК України, оскільки враховуючи їх особи, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та їх відношення до вчиненого, суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, лише визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, буде достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, в даному випадку суд взагалі не вбачає жодної обґрунтованої підстави для можливості застосування до обвинувачених звільнення від відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК, оскільки це буде неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, так як звільнення не сприяє меті покарання виправленню засуджених і попередженню вчиненню нових злочинів та є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених.

Такий висновок суду, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 неможливе без ізоляції їх від суспільства, повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові ККС ВС від 09.02.2023 у справі № 725/4274/22 (провадження № 51-3794км22).

Крім цього, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_9 подано цивільний позов про стягнення з обвинувачених на її користь матеріальної шкоди у розмірі 49874,77 гривень та моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_11 позовні вимоги визнали частково в сумі 15000 грн. матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування спричиненої потерпілій ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювачів, в якій грошовій сумі потерпіла оцінює шкоду та з чого при цьому виходить.

Так, судом встановлено, що своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_11 заподіяли потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 49874 гривень 77 копійок, яка складається з суми коштів 44000 грн., які були викрадені з металевого сейфу та вартості викраденого майна: металевого сейфу 2041,59 грн. та велосипеда марки «TITAN» чорного кольору, з зеленими вставками 3833,18 грн. В той же час, металевий сейф та велосипед були знайдені під час досудового розслідування та повернуті потерпілій. Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 44000 грн.

З приводу позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В той же час суд вважає, що потерпілою стороною не доведено жодними належними, достатніми та допустимим доказами обґрунтованість моральної шкоди у заявленому розмірі 100000 грн., оскільки ані ОСОБА_9 , ані її представником не були подані відповідні докази, які б доводили вказаний розмір спричиненої моральної шкоди потерпілій.

Тому, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне відмовити в частині стягнення з обвинувачених на користь потерпілої моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинувачених відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 368, 370,373,374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, з урахуванням положень ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_12 ) до ОСОБА_5 , ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 44000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати у розмірі 755 гривень 12 копійок за проведення експертизи № СЕ-19/104-23/7266-Д та витрати у розмірі 1132,68 гривень за проведення експертизи № СЕ-19/104-23/9886-Д.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь судового експерта ОСОБА_23 (розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_13 ), витрати у розмірі 240 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1038/23 від 02.03.2023.

Речові докази: ключ VALBERG (V2885) переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 002173 (т. 1 а.п. 17) повернути за належністю потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1