Провадження №1-кп/127/602/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2023 за № 0000093,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 309 КК, на підставі статті 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене його захисником клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечувала.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. При цьому частиною другою статті 288 КПК передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України (далі ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Суд також враховує, що у абзаці третьому пункту 2 зазначеної Постанови від 23.12.2005 роз`яснено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до статті 45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Необхідно також зауважити, що у абзаці третьому пункту 3 Постанови від 23.12.2005 ВСУ зазначив, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

У абзаці четвертому пункту 3 Постанови від 23.12.2005 ВСУ роз`яснив, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці п`ятому пункту 3 Постанови від 23.12.2005, випливає, що активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у абзаці шостому пункту 3 Постанови від 23.12.2005, повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 30.05.2023 близько 13.30 год., перебуваючи по вул. Київській в м. Вінниці, замовив через мобільний додаток «Telegram» психотропну речовину, обіг якої обмежений, - амфетамін. У подальшому, ОСОБА_5 отримав координати місця знаходження психотропної речовини, яка знаходилась по вул. Ак. Янгеля, 6Г в м. Вінниці біля трамвайних колій.

Після цього, 30.05.2023 близько 14.20 год. ОСОБА_5 відповідно до наявних у нього координат забрав поліетиленовий пакет, який був обмотаний білою ізолентою, у вигляді «закладки» з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежений, - амфетамін, та поклав собі у праву кишеню шортів, в які був одягнутий. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі психотропну речовину, обіг якої обмежений, амфетамін без мети збуту.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, 30.05.2023, рухаючись по вул. Ак. Янгеля в м. Вінниці, навпроти будинку 6Г, близько 14.30 год., був помічений та зупинений працівниками БПСП ОП «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області та дільничним офіцером поліції Відділу поліції № 2 Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речей, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання психотропної речовини, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна психотропна речовина, обіг якої обмежений, - амфетамін, яка знаходиться в правій кишені його шортів.

У ході проведення огляду місця події в період часу з 15.41 год. до 15.44 год. 30.05.2023 ОСОБА_5 за добровільної письмової згоди видав поліетиленовий пакет, обмотаний білою ізолентою, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина масою 0,9128 г, в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений, - амфетамін, масою 0,4167.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною першою статті 309 КК. Слід зауважити, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК, є правовий режим обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а також здоров`я населення. При цьому, зі змісту диспозиції статті 309 КК випливає, що зазначене кримінально каране діяння є кримінальним правопорушенням з формальним складом, тобто склад діяння для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації кримінально караного діяння. Саме тому усунення заподіяної шкоди в цьому випадку не можливе у зв`язку з відсутністю такої шкоди.

Захисник обвинуваченого, заявляючи клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, послалась на те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненні інкримінованого йому діяння, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю інкримінованого йому діяння, при цьому раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має ряд захворювань і є інвалідом.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт щирого каяття та активного сприяння розкриттю інкримінованого діяння, відсутність обставин, які були б застереженням проти застосування приписів статті 45 КК, а тому суд вважає, що клопотання захисника слід задовольнити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2023 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, на підставі статті 45 Кримінального кодексу України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2023 за № 0000093, закрити.

Речові докази:

- поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, який поміщений до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Арешт, накладений на речовий доказ, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2023, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: