Дата документу 25.07.2023 Справа № 335/358/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/358/22 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/382/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 22 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003769 від 29 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника-адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 22 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003769 від 29 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законним та обґрунтованим, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження об`єктивними даними, належними та допустимими доказами не підтверджено факти, викладені у заяві ОСОБА_7 та у її показаннях, які зводяться до того, що внаслідок непрофесійних дій лікаря ОСОБА_10 , який не надав її сину належної медичної допомоги, ОСОБА_11 вчинив самогубство.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та направити кримінальне провадження для організації подальшого досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою.

Вказує, що досудове слідство у справі проведено неповно та не об`єктивно, оскільки слідчим не встановлено у повному обсязі фактичних обставин кримінального правопорушення, не вжито заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито заходів для отримання інших доказів, для підтвердження або спростування вказаних обставин кримінального правопорушення.

Вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 22 квітня 2023 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

На запит суду отримано матеріали кримінального провадження за №0003769 від 29 грудня 2017 року, з яких убачається, що слідчим СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 29 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003769 за ч.1 ст.140 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, за фактом неналежного виконання професійних обов`язків медичним працівником КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР.

Згідно з вказаною ухвалою слідчого судді від 27 грудня 2017 року, задоволено скаргу ОСОБА_7 , визнано протиправною бездіяльність Олександрівського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області під час розгляду заяви від 27 жовтня 2017 року про реєстрацію кримінального провадження за ст.140 КК України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, та зобов`язано Олександрівське відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області вести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєструвати кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 від 27 жовтня 2017 року.

За результатами досудового розслідування 30 грудня 2021 року слідчим ОСОБА_8 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на вказану постанову слідчого.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 12 липня 2022 року задоволено апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 та скасовано вказану ухвалу слідчого судді від 21 січня 2022 року, а також скасовано постанову слідчого від 30 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження.

За результатом досудового розслідування 28 грудня 2022 року слідчим СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Постановою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя від 30 січня 2023 року скасовано вказану постанову слідчого та надано вказівки у вказаному кримінальному провадженні: допитати в якості свідків лікарів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо тактики лікування та поведінки хворого ОСОБА_11 напередодні його самогубства, а також виконати інші слідчі (розшукові) дії та оперативно-розшукові заходи, необхідність у яких виникне в ході досудового розслідування.

22 квітня 2023 року слідчим СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

02 травня 2023 року адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на зазначену постанову про закриття кримінального провадження, в якій просив цю постанову скасувати.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія судді звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами кримінального провадження та з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що 16 травня 2017 року вона втратила свого сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем їх спільного мешкання вчинив самогубство через повішення. За життя її син мав психічне захворювання «Шизофренія» та неодноразово здійснював спроби скоїти самогубство різними способами, але своєчасне надання медичної допомоги рятувало йому життя. 15 травня 2017 року потерпіла разом із своїм сином звернулась за консультацією до лікаря психіатра КУ «ОКПЛ» ЗОР ОСОБА_10 , який під час огляду повідомив, що ОСОБА_11 дуже хворий. Коли вона разом зі своїм сином вийшла з кабінету лікаря, то її син побіг у невідомому напрямку та сховався в приміщенні лікарні. Через деякий час вона знайшла свого сина та вмовила звернутись за консультацією до іншого лікаря. Після огляду лікарем психіатром КУ «ОКПЛ» ЗОР ОСОБА_14 їй та її сину було запропоновано з`явитись наступного дня для проходження лікування на денному стаціонарі. 16 травня 2017 року близько 01:00 годин, ОСОБА_11 скоїв спробу самогубства, але вона його врятувала. Про цей випадок вона не повідомила ні медиків, ні поліцію, але о 16:00 годині, коли ОСОБА_11 залишився сам вдома, вона виявила його мертвим.

В ході досудового розслідування було додатково допитано потерпілу ОСОБА_7 , яка надала аналогічні показання, зокрема вказала, що 16 травня 2017 року, близько 01:00 годин її син ОСОБА_11 скоїв спробу самогубства, але був врятований, та доповнила, що про цей випадок вона не повідомила ні медиків, ні поліцію, побоявшись, що її син помре від уколу лікарів. Того ж дня вранці вона передзвонила лікарю Король та повідомила, що її син не з`явиться на прийом, при цьому не повідомила обставини, які трапились вночі. О 16:00 годині, коли ОСОБА_11 залишився сам вдома, вона виявила його мертвим.

На виконання вказівок прокурора слідчим допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_10 , який пояснив, що знаходиться на посаді дільничного інспектора з 1996 року. В його обов`язки входе огляд пацієнтів, діагностування, призначення терапії, за необхідності направлення до стаціонару. Пацієнт ОСОБА_15 до нього прийшов разом зі своєю матір`ю для підтвердження групи інвалідності. Зазначив, що пацієнт прийшов з незаповненими медичними документами для проходження МСЕК. Для оформлення цих документів необхідні висновки вузьких спеціалістів: терапевта, окуліста та інших лікарів за місцем проживання, чого він не зробив. ОСОБА_10 було рекомендовано пройти спеціалістів в умовах стаціонарно-психіатричних, також ним було видано направлення на госпіталізацію. Шевченко був госпіталізований на денний стаціонар. При спілкуванні з ОСОБА_15 останній суїцидальних думок не висловлював, був спокійний, спілкування проходило спокійно без крику та емоцій. Після чого він виписав направлення на стаціонар та більше його не бачив. Зазначив, що ОСОБА_15 був у нього на прийомі лише один раз. В подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_15 покінчив життя шляхом повішання. Крім того, після цього випадку йому була винесена догана за неякісне оформлення медичних документів.

Також слідчим було допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_14 , який зазначив, що на посаді завідуючого відділення денного стаціонару КУ «ЗОПЛ» він перебуває з 2006 року. В його обов`язки входить прийом хворих, їх обстеження та лікування на денному стаціонарі. Хворі перебувають на денному стаціонарі з 08:00 до 15:00, в цей час приймають ліки, процедури та харчуються. За ними ведеться обмежене спостереження. На вихідні та свята хворі перебувають вдома. 15 травня 2017 року до його відділення поступив хворий ОСОБА_11 , який до цього неодноразово перебував на лікуванні в інших відділеннях їхньої лікарні. Первинний огляд хворого відбувся у присутності його матері та іншого лікаря. Ним була вивчена мед. документація хворого та ним до хворого та його матері було питання з приводу направлення ОСОБА_15 на денний стаціонар. Хворий повідомив, що він категорично відмовляється від цілодобового лікування та на приймальному відділенні лікарні хворий дав письмову згоду на денний стаціонар. Він оглянув хворого та йому було призначено повний перелік обстежень та лікування. Отримавши направлення на аналізи та ліки, хворий та його мати пішли додому. Крім того, хворому було призначено з`явитись щодня, крім вихідних та свят, але наступного дня ОСОБА_15 на лікування не з`явився. Протягом двох-трьох днів ОСОБА_15 не з`являвся. Він самостійно зателефонував до матері хворого з питанням, чому її син не з`являється до лікарні. Під час спілкування мати хворого повідомила, що її син захворів та просила не виписувати його. За порушення режиму лікування хворого ОСОБА_15 було виписано з відділення. На той час поки хворий не з`являвся на лікування, записи в мед.документації продовжувались. Був запис про те, що хворий не з`явився. Через три дні по телефону від матері хворого ОСОБА_15 він дізнався, що її син вночі повісився у ванній кімнаті. Після отриманої інформації хворий ОСОБА_15 був виписаний. До нього мати хворого ОСОБА_15 після самогубства останнього не приходила, претензій від неї він не отримував. Надалі ним була написана доповідна записка головному лікарю про всі обставини.

З матеріалів провадження убачається, що під час досудового розслідування слідчим з`ясовано, що ОСОБА_13 звільнена із займаної посади 13 травня 2021 року.

Під час апеляційного розгляду слідчим ОСОБА_8 повідомлено, що ним було здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_13 , проте, остання за місцем мешкання була відсутня. Для з`ясування всіх обставин, які мають значення по цьому кримінальному провадженню, ним було здійснено телефонний дзвінок на номер, яким користується ОСОБА_13 . Під час спілкування остання повідомила, що про обставини, які зазначені у кримінальному провадженні, вона нічого не пам`ятає, тому що останнім часом страждає на втрату пам`яті. Пацієнта на прізвище ОСОБА_15 не пам`ятає. Крім того, ОСОБА_13 повідомила, що прийом пацієнтів з лікарем ОСОБА_16 вона ніколи не проводила.

Викладене слідчим зафіксовано у відповідному рапорті.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, що в ході слідства була проведена клініко-експертна оцінка щодо якості медичної допомоги ОСОБА_11 у КУ «ОКПЛ» ЗОР. На підставі отриманої документації встановлено факт неналежного виконання своїх функціональних обов`язків лікарем-психіатром дільничним диспансерно-поліклінічного відділення ОСОБА_10 , а саме: визначення патологічного стану, який слугував госпіталізації. Проте, вказані порушення не могли вплинути на терапевтичну тактику надання психіатричної допомоги у стаціонарному відділенні під час його первинного огляду.

10 вересня 2020 року у кримінальному провадженні була проведена комісійна судово-медична експертиза.

Згідно з висновками експерта №363/к, за наданими для проведення експертизи даними у ОСОБА_11 були встановлені певні діагнози за даними медичної карти стаціонарного хворого №1502 від 29 червня 2015 року; за даними медичної карти стаціонарного хворого №626 від 15 березня 2016 року; за даними медичної карти стаціонарного хворого №47 від 08 січня 2016 (2017) року).

Крім того, у наданих даних присутні відомості про черепно-мозкову травму у 1985 році та травму у 1994 році - компресійний перелом грудного відділу хребта, у матеріалах кримінального провадження №0003769 том 1 стор. 39 мається повідомлення з КУ "ОКНД" ЗОР на запит про те, що ОСОБА_11 перебував на диспансерному обліку з 02 листопада 20120 року з діагнозом: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів. Синдром залежності" з останнім курсом лікування у 2011 році", але об`єктивних медичних даних стосовно цих станів не надано.

У медичній карті амбулаторного хворого з КУ "ОКНД" ЗОР зазначено що ОСОБА_11 перебував на амбулаторному лікуванні та проходив стаціонарне лікування протягом 2017 року. Так, зазначено, що стаціонарні лікування тривали протягом 08 січня 2017 - 02 березня 2017 року (з діагнозом F20.01.) та 31 березня 2017 року - 03 квітня 2017 року (з діагнозом F20.00 з приміткою від стаціонарного лікування відмовився) - об`єктиві медичні дані відсутні. Перебував на диспансерному обліку з 04 травня 2016 року по 16 травня 2017 року з діагнозом F20.00.

Зазначені діагнози "F20", які відображені у наданих для проведення експертизи картах стаціонарного хворого №1502, №626, №47 не містять протиріч та розбіжностей за групою встановлених діагнозів між собою. Встановити невідповідність в діагнозах після виписки 02 березня 2017 року без надання медичних даних і лише за наданими даними не є можливим.

За даними копії "довідки комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_7 з метою перевірки фактів, щодо неналежного (на думку заявниці) надання медичної допомоги сину Шевченко медичними працівниками комунальної установи "Обласна клінічна психіатрична лікарня" Запорізької обласної ради, було виявлено недостатнє визначення психічної патології при огляді ОСОБА_11 , що мало місце 15 травня 2017 року і яке не могло вплинути на терапевтичну тактику наданню психіатричної допомоги ОСОБА_11 у стаціонарному відділені КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР. Проте даних про неповноту обсягу обстеження саме у наданих картах стаціонарного хворого (№1502 від 29 червня 2015 року; №47 від 08 січня 2016 року (2017 року?); №626 від 15 березня 2016 року) не виявлено.

На поставлене слідчим питання: «Чи можливо було запобігти настанню несприятливих наслідків для пацієнта при своєчасному наданні медичної допомоги в повному обсязі, в тому числі, направлення ОСОБА_11 на стаціонарне лікування 14 травня 2017 року (в день його звернення до КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР)?», надано відповідь, що зазначене питання не може бути вирішене методами судово-медичної експертизи. Будь-яких відомостей про звернення 14 травня 2017 року ОСОБА_11 відсутні, за наданими даними 15 травня 2017 року після звернення ОСОБА_11 було госпіталізовано (об`єктивні медичні дані відсутні).

Через відсутність медичних даних про стан ОСОБА_11 на момент 14 травня 2017 року та динаміку клінічних проявів, висловитись про медичні підстави (потреби) до госпіталізації не є можливим. Згідно даним у медичній карті амбулаторного хворого з КУ "ОКНД" ЗОР зазначено, що ОСОБА_11 15 травня 2017 року після звернення було госпіталізовано (для заповнення посильного листа до МСЕК).

Виділити технічні недоліки у вигляді невідповідності, несвоєчасності, неповноті надання медичної допомоги за наданими даними не виявилось можливим. Аналізуючи відомості із амбулаторної карти, копії довідки комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_7 та копії довідки КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, убачається, що в даному випадку мало місце переривання лікування.

Зокрема у висновку наведені відомості з зазначених документів про те, що хворий з 31 березня 2017 року по 03 квітня 2017 року з діагнозом F20.00 від стаціонарного лікування відмовився, також після госпіталізації 15 травня 2017 року, наступного дня - 16 травня 2017 року, пацієнт у відділення не прийшов, але пізніше передзвонила мати та повідомила, що син захворів і прийде через 2 дні.

Будь-яких медичних даних, що відображають стан ОСОБА_11 на період 14 травня 2017 року, 15 травня 2017 року та 16 травня 2017 року та медична картка хворого денного стаціонару ОСОБА_11 №109 КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР про лікування з 15 травня 2017 року по 18 травня 2017 року для проведення експертизи не надано.

Отже, вказаною експертизою версія ОСОБА_7 не підтверджується.

В той же час з наявних матеріалів встановлено, що за письмовою згодою ОСОБА_11 та його матері, пацієнта було госпіталізовано тільки на денний стаціонар.

При апеляційному розгляді слідчий ОСОБА_8 зазначив, що під час досудового розслідування в медичній установі були вилучені всі наявні медичні документи щодо ОСОБА_11 .

Проаналізувавши здобуті докази, слідчий дійшов висновку, що діагноз ОСОБА_11 при зверненні його в лікарню поставлений правильно, медична допомога надавалась відповідно до поставленого діагнозу, лікувальна тактика обрана вірно. Таким чином, самогубство ОСОБА_11 настало в результаті його хвороби, та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з діями (бездіяльністю) медичних та/або працівників КУ «ОКПЛ» ЗОР, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Викладене у встановленому законом порядку не спростовано.

Доводи адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, та заявлені останнім та потерпілою ОСОБА_11 при апеляційному розгляді, не підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, отже, ґрунтуються на припущеннях.

Так, з наявних матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_11 у супроводі своєї матері - ОСОБА_7 звернувся до лікаря ОСОБА_10 не через погіршення його стану здоров`я та загострення його хвороби, а з метою підтвердження групи інвалідності, що не заперечується і самою потерпілою. ОСОБА_11 було видано направлення на госпіталізацію. У приймальному відділенні ОСОБА_11 був оглянутий черговим лікарем. Згідно з наявною медичною документацією, соціально-небезпечних дій та суїцидальних думок в нього не виявлено. ОСОБА_11 та його мати погодились на госпіталізацію ОСОБА_11 тільки до денного стаціонару. Згідно з наявною в матеріалах кримінального провадження довідкою комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у відділенні оглянутий завідуючим, лікуючим лікарем ОСОБА_14 . Згідно з щоденником від 15 травня 2017 року, скарг на здоров`я пацієнт не виказував. Згідно з записами лікарів - психіатрів, актуальних суїцидальних переживань, аутоагресивних намірів, або висловлювань, які припускали б необхідність поглибленого розпитування для виявлення суїцидальних тенденцій, не описано. Наступного дня ОСОБА_11 у відділення не з`явився. Факти неповаги та грубості до ОСОБА_11 з боку лікаря ОСОБА_10 , які, зі слів потерпілої, суттєво змінили психічний стан ОСОБА_11 , матеріалами провадження не підтверджуються. Сама потерпіла, в т.ч. і під час апеляційного розгляду, зазначила, що після спроби самогубства ОСОБА_11 16 травня 2017 року близько о 01:00 годині вона швидку допомогу не викликала, побоюючись, що лікарі шляхом медичних маніпуляцій нашкодять її сину.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідчим ОСОБА_8 обґрунтовано закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

На думку колегії суддів, рішення про закриття провадження прийнято на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, на яке вказує потерпіла та її представник, під час досудового розслідування не встановлено.

Твердження апелянта про неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, є безпідставними та суперечить наданим апеляційному суду матеріалам кримінального та судового проваджень.

Слідчим вжито всі можливі та необхідні заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, допитано лікарів, отримано в установленому законом порядку медичні документи щодо ОСОБА_11 , призначено експертизу.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування слідчим було виконано вказівки прокурора, зокрема допитано у якості свідків лікарів, які здійснювали медичний прийом пацієнта ОСОБА_11 , однак показання вказаних осіб не дають підстави для висновку про наявність в діях медичних працівників складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, та не підтверджують версію потерпілої ОСОБА_7 .

В ході апеляційного розгляду колегією суддів окрім іншого досліджено медичні карти стаціонарного хворого ОСОБА_11 за 2015 рік, 2016 рік та 2017 рік, відомості з яких були враховані при вищевказаному експертному дослідженні, та встановлено, що неповноти проведеного дослідження не убачається.

Відомості з вказаних документів узгоджуються з іншими доказами та висновками слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим виконані всі необхідні та можливі слідчі дії в рамках цього кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, містить відповіді на доводи скарги, а твердження апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не убачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 22 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003769 від 29 грудня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4