печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладних на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладних на підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на ділянці дороги М-06 проводились ремонтні роботи сполученням «Київ-Чоп» 784 км неподалік с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області.

На початку ремонтних робіт, з метою належної організації дорожнього руху на ділянці дороги, яка ремонтувалась, було встановлено два пости регулювання руху транспорту. На одному з постів перебував дорожній працівник ОСОБА_6 , одягнутий в жилет оранжевого кольору, який здійснював регулювання дорожнього руху за допомогою жезлу. Один із цих постів був установлений в кінці двохрядної дороги в напрямку з м. Ужгород до м. Мукачево, а саме на острівку небезпеки, а другий - приблизно на відстані 500 метрів у напрямку з м. Мукачево до м. Ужгород. При цьому, була перекрита однорядна смуга руху транспортних засобів у напрямку руху з м. Мукачево до м. Ужгорода та транспортні засоби, які рухалися у цьому напрямку, проїжджали по зустрічній для них смузі руху та, доїжджаючи до першого посту регулювання руху, оминали його і виходили на двохрядну дорогу у напрямку до м. Ужгорода. У той же час, працівник посту на острівку безпеки почергово перекривав рух транспортних засобів у напрямку до м. Мукачево з метою уникнення зіткнення автомобілів.

Близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_6 , вийшовши на перший пост регулювання на острівку безпеки розпочав здійснювати регулювання дорожнього руху за допомогою жезлу.

ОСОБА_6 пропустив чергу транспортних засобів, які зібралися у напрямку руху м. Мукачево та повідомив по рації ОСОБА_7 про те, що рух перекрито.

ОСОБА_7 , отримавши дане повідомлення, надав дозвіл на рух транспортних засобів у бік м. Ужгорода.

У той же час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що почався рух транспортних засобів у напрямку м. Ужгород, побачив автомобіль марки «Фольцваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному для потоку авто напрямку зі сторони м. Ужгорода в напрямку м. Мукачево. Діючи з метою уникнення зіткненню транспортних засобів, ОСОБА_6 подав водію автомобіля «Фольцваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 сигнал про зупинку, піднявши руку з жезлом вгору.

Проте, ОСОБА_5 , проігнорувавши даний сигнал регулювальника, продовжував рух на транспортному засобі. Враховуючи дані обставини, ОСОБА_6 почав рухатися у напрямку проїжджої частини та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, продовжуючи подавати сигнали жезлом про зупинку транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_5 .

У той же час, водій технічно справного автомобіля «Фольцваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 23.07.2019, близько 19 год. 25 хв, рухаючись у напрямку з міста Ужгород до міста Мукачево у світлу пору доби та, будучи обізнаним щодо дорожньої обстановки, оскільки щоденно їздив вказаною дорогою з дому на роботу, в тому числі 23.07.2019, при наявності дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» із зазначеним значенням «50», в порушення вимог п. 12.9 б) та п 3.29 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху здійснив перевищення швидкості більше ніж 50 км/год та з моменту виникнення небезпеки для руху: з моменту пересікання ОСОБА_6 , як регулювальником дорожнього руху суцільної лінії дорожньої розмітки та виходу на проїжджу частину з метою подання сигналу ОСОБА_5 для зупинки згідно вимог п. 8.3, п. 12.3 Правил дорожнього руху, не виконав його вимоги як регулювальника та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Внаслідок цього ОСОБА_5 , маючи технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Порушення водієм автомобіля марки «Фольцваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 8.3, п. 12.9 б) Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, тобто спричиненням смерті потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язано останнього: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну строком до 06.07.2023.

20.06.2023 сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків закінчується 06.07.2023.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Разом з тим, прокурор зазначає, що на цей час з матеріалами кримінального провадження ознайомився потерпілий у повному обсязі, а процедура ознайомлення сторони захисту на теперішній час триває. Вказує, що встановлені ризики не зменшились, а тому є необхідність в продовженні підозрюваному визначених ухвалою суду обов`язків.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, посилаючись на необґрунтованість зазначених прокурором ризиків, враховуючи строк досудового розслідування.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язано останнього: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну строком до 06.07.2023.

20.06.2023 сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків повинно окрім іншого містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, аналіз чого наведений слідчим суддею вище, а по-друге, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на те, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано, у зв`язку з необхідністю одночасного ознайомлення підозрюваного та його захисника, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, продовжують існувати, є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу.

Прокурором доведено, що на теперішній час заявлені досудовим розслідуванням ризики не зменшилися.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку про продовження дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000740 від 23.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків, а саме до 01.09.2023 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1