08.08.2023 Справа № 756/9853/23
Справа №756/9853/23
Провадження №1-кс/756/1750/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ "Ковальська нерухомість", розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська нерухомість" на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

02.08.2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ "Ковальська нерухомість" на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Зі змісту скарги вбачається, що ухвалою слідчої судді Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2022 у справі № 757/11952/22 задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на проведення обшуку будинку, що за адресою: АДРЕСА_1, де здійснюється господарська діяльність ТОВ "Ковальська нерухомість".

У скарзі адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 27.12.2022 року слідчим Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 проведено обшук будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ТОВ "Ковальська нерухомість", при цьому слідчим ОСОБА_6 було вилучено ряд документації, що не має жодного відношення в якості доказів до кримінального провадження № 50000164 внесено до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Крім того, як зазначає адвокат ОСОБА_5 , слідчий Оболонського УП ГУ НП в

м. Києві ОСОБА_6 був неуповноважений на проведення обшуку, що є грубим порушенням процесуального закону, оскільки дозвіл на виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2022 року на обшук будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , надавався слідчим суддею лише прокурору.

18.07.2023 року адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ТОВ "Ковальська нерухомість" було подано клопотання прокурору Оболонської окружної прокуратури прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна. Проте, як зазначає представник жодної відповіді від слідчого не отримано.

Оскільки відповіді на подану вимогу Оболонським УП ГУ НП у місті Києві не надано, майно не повернуто, адвокат ОСОБА_5 просить слідчого суддю зобов`язати прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва, яким здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 50000164 від 03.09.2021 року, вчинити певну дію, а саме негайно повернути тимчасово вилучене майно, яке вилучено 27.12.2022 року під час проведення особистого обшуку будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснюється господарська діяльність ТОВ "Ковальська нерухомість".

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вищезазначену скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення зазначеної скарги, вказавши на її необґрунтованість.

Вивчивши скаргу та матеріали додані в її обґрунтування, слідчий суддя встановив наступне.

Оболонським УП ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено 03.09.2021 року до ЄРДР за № 50000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Оболонська окружна прокуратура міста Києва.

Частиною першою статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З матеріалів доданих до скарги вбачається, що 18.07.2023 року адвокатом ОСОБА_4 яка діє в інтересах ТОВ "Ковальська нерухомість" подано клопотання прокурору Оболонської окружної прокуратури прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна, яке станом на момент звернення зі скаргою майно, не повернуте.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2022 року було надано дозвіл на проведення обшуку, зокрема відшукання та вилучення: виконавчих схем, проект виконання робіт відповідно до п. 4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення»), проектну документацію об`єкта «Будівництво житлових будинків з прибудованими нежитловими приміщеннями на проспект Степана Бандери, буд. 32-д в Оболонському районі м. Києва» № PD01:0099-3820-0658-0277 у редакції від 22.10.2020 та 18.02.2022 у паперовому та електронному вигляді з зазначенням змін які вносились, експертні звіти на проектну документацію в редакції 22.10.2020 та 18.02.2022 щодо об`єкта будівництва «Будівництво житлових будинків з прибудованими нежитловими приміщеннями на проспект Степана Бандери, буд. 32-д в Оболонському районі м. Києва», матеріали, щодо визначення висотності будівлі, матеріали та інформація, щодо перевірки максимально допустимої площі забудови (щільності забудови), щодо об`єкту з назвою «Будівництво житлових будинків з прибудованими нежитловими приміщеннями на проспекті Степана Бандери, буд. 32-д в Оболонському районі м. Києва».

Водночас, слідчий суддя зауважує, що як убачається із протоколу проведення обшуку від 27.12.2022 року слідчим вилучено майно щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі від 20.12.2022 року про дозвіл на проведення обшуку, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що перелічене у протоколі обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого.

Аналізуючи наведене слід зазначити, що майно, на яке прямо надано дозвіл на вилучення дійсно не є тимчасово вилученим, що вбачається з положень ч. 7 ст. 236 КПК України. Між тим, дозвіл на вилучення майна (речей та документів) не є тотожним арешту, бо єдиним інститутом тимчасового обмеження в праві титульного володіння майном є арешт, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, і може бути застосованим лише за рішенням суду (слідчим суддею), відповідно до передбаченої законом процедури (визначеної статтями 170-174 КПК України).

При цьому слід урахувати, що надаючи дозвіл на вилучення під час обшуку майно, судом вирішується питання - чи мають значення для досудового розслідування відшукувані речі і документи. А при наданні дозволу на вилучення судом звісно перевіряється можливість певного майна бути речовим доказом, як і зазначаються його певні родові ознаки. Однак незважаючи на це, саме судом має бути перевірено подальша доцільність та вид обмеження на мирне володіння майном. Така доцільність може мати місце звісно лише в порядку арешту, бо це не лише визначено законом, а й відповідає загальним засадам кримінального процесу.

Слід також зазначити, що доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України є фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути представлені одним з видів доказів, зокрема речовими доказами. Це також кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

А отже, ураховуючи, що вилученому під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді майну, в розумінні цього кримінального провадження - надано статус речових доказів, то відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України такі речові докази мають зберігатися органом досудового розслідування.

Враховуючи, що на майно, яке було вилучено протоколом обшуку від 27.12.2022, не має статусу тимчасово вилученого, а також те, що у кримінальному провадженні триває експертиза, його вилучення під час обшуку проводилося слідчим, який включений до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя позбавлений можливості зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, яке є предметом розгляду поданої скарги, оскільки відсутні підстави для такого повернення, які чітко визначені у ч. 1 ст. 169 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 303, 304,307 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська нерухомість" на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя