Справа №681/236/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , її законного представника - ОСОБА_6 , їх представника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження №0001015 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, освіта середня-спеціальна, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше засудженого вироком Шепетівського міськрайонного суду від 17.06.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

за ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

2 січня 2023 року приблизно о 00:30 год. водій ОСОБА_8 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 10.1, 12.1, 12.2, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правил дорожнього руху), керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21011» номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_10 , на задньому пасажирському сидінні перебувала неповнолітня ОСОБА_5 Рухаючись вказаним автомобілем зі швидкістю не менше 60,8 км/год, під час заокруглення дороги праворуч в с. Буртин Шепетівського району Хмельницької області зі сторони м. Полонного в напрямку центру с. Буртин, в темну пору доби, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись з несправною гальмовою системою, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, внаслідок чого допустив боковий занос вищевказаного транспортного засобу, виїхавши на ліве по ходу руху узбіччя, де правою боковою стороною автомобіля допустив зіткнення із бетонною опорою.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_8 порушив п.п. 1.5, 2.1(а), 2.3(б), 10.1, 12.1, 12.2, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.1(а) Правил дорожнього руху, які вимагають:

1. Загальні положення:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2.Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п. 2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

10. Початок руху та зміна його напрямку.

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12 Швидкість руху

п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

31. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання

п. 31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

п. 31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.1 Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: із переломами кісток основи черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, крововиливом в м`які покриви голови із їх внутрішньої поверхні на правій скроневій ділянці, крововиливом в апоневроз тім`яно-потиличної ділянки зліва, забійною раною та садном в правій скроневій ділянці голови, двома саднами на лобній ділянці голови справа, садном на переніссі та спинці носа з переходом на ліве крило, саднами на правій вушній раковині, саднами на правій щічній ділянці, які в сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті. Перелом тіла лівої ключиці, множинні переломи ребер обох половин грудної клітки мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Садно на правій кисті, садно на правому коліні, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Пасажирка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза правої стегнової кістки в середній її третині, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Рана правого колінного суглобу, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Садна кінцівок та тулуба відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Наведені та встановлені судом обставини підтверджуються такими доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що 1 січня 2023 року вони з друзями відпочивали в закладі «Тіамо». Їх було там 7 чоловік. Він всіх з дому забирав своїм авто. До ДТП з автомобілем все було гаразд. Приблизно о 12-12.30 ночі ОСОБА_5 попросила покататися. Їхали зі швидкістю приблизно 60 км/год. В повороті автомобіль почало заносити, він нажав на гальма, але авто всеодно заносило. Він вилетів через лобове скло. Для ОСОБА_5 ним було відшкодовано вартість пластини. Цивільний позов ОСОБА_11 визнав.

Як показала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , вона є рідною сестрою покійної ОСОБА_10 . У ОСОБА_10 та ОСОБА_8 були дружні відносини. Того вечора за сестрою приїхав ОСОБА_8 з ОСОБА_12 автомобілем ВАЗ червоного кольору і вони поїхали гуляти. За кермом був ОСОБА_8 . О 21 год до неї телефонувала мама, а о 22-23 ОСОБА_11 . Сестра повідомляла, що у неї все добре та що вони відпочивають. Коли до неї зателефонувала подруга сестри, вона не повірила для неї. Коли виїхала на місце ДТП, бачила тіло сестри та розбите авто. Свої позовні вимоги підтримала повністю. Вказувала, що це були її особисті кошти. Крім того пояснила, що всі ці місяці їхня сім`я майже не спить, перенесли сильний стрес, відчувають постійний душевний біль. Однак вказала, що не хотіла б щоб ОСОБА_8 позбавляли волі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що 1 січня 2023 року її запросив в «Тіамо» ОСОБА_13 . О 8 год вечора за нею приїхав ОСОБА_8 автомобілем ВАЗ червоного кольору. В закладі вона з ОСОБА_14 сиділи в будиночку, а хлопці смажили шашлик на вулиці. У них закінчувалося шампанське і вони хотіли поїхати за шампанським, але хлопці їх відговорили. Пізніше ОСОБА_5 запропонувала поїхати покататися і вони втрьох разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сіли в авто і поїхали. За кермом був ОСОБА_8 , зпереду на пасажирському місці сиділа ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 сиділа на задньому сидінні. Далі уже пам`ятає події в лікарні. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.01.2023 з план схемою місця ДТП та фототаблицями зафіксовано місце ДТП в с.Буртин по вул.Перемоги, 23 Шепетівського району, а саме автомобіль ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на лівому узбіччі дороги та правою стороною зіткнений із бетонною опорою. На місці події наявні сліди юзу незаблокованих коліс автомобіля. На автомобілі наявні пошкодження всього кузова. Труп жіночої статі у положенні лежачи на спині на узбіччі дороги поряд автомобіля навпроти передньої водійської дверки.

Відповідно до даних висновків експертів №263 від 02.02.2023 та №158 від 16.01.2023, під час судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_8 , наявність етилового алкоголю та етилового (винного) алкоголю не виявлено.

За даними висновку експерта №СЕ-19/123-23/175-ІТ від 07.02.2023, на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала в несправному стані. Виявлені в процесі дослідження несправності робочої гальмівної системи мали місце до дорожньо-транспортної пригоди та могли бути виявлені водієм шляхом звичайно застосованих методів контролю за технічним станом транспортних засобів (оглядом транспортного засобу перед виїздом).

Згідно з даними лікарського свідоцтва про смерть №5132, причина смерті ОСОБА_10 - закрита черепно-мозкова травма, травма при ДТП.

У відповідності до даних висновку експерта №1 від 21.02.2023, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: із переломом кісток основи черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки лівої та правої півкуль головного мозку, крововиливом в м`які покриви голови із їх внутрішньої поверхні на правій скроневій ділянці, крововиливом в апоневроз тім`яно-потиличної ділянки зліва, забійною раною та садном в правій скроневій ділянці голови, двома саднами на лобній ділянці голови справа, садном на переніссі та спинці носа з переходом на ліве крило, саднами на правій вушній раковині, саднами на правій щічній ділянці, які в сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, по відношенню до живої людини і перебувають в прямому-причинному зв`язку із настанням смерті. Перелом тіла лівої ключиці, множинні переломи ребер обох половин грудної клітки мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Садно на правій кисті, садно на правому коліні, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

За даними висновку експерта №42 від 20.02.2023, у неповнолітньої ОСОБА_5 були виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом діафіза правої стегнової кістки в середній її третині, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Рана правого колінного суглобу, відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Садна кінцівок та тулуба відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Відповідно до даних висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-23/1663-ІТ від 16.02.2023, дії водія автомобіля «ВАЗ» моделі «21011» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 регламентувались нормативними вимогами п.п. 31.1, 31.4, 31.4.1а), 2.3б), 12.1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти настанню даної ДТП, шляхом належного виконання нормативних вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля «ВАЗ» моделі «21011» д.р.н. НОМЕР_1 перед подією з урахуванням сліду бокового ковзання незаблокованого колеса, що залишений на вологому асфальтобетонному покритті, довжиною 38.5м, складала не менше 60.8 км/год.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та часткове відшкодування шкоди для петерпілої ОСОБА_5 .

Згідно з ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Оцінюючи наведені обставини, з урахуванням особи винного, його позитивної характеристики, вчинення ним злочину в період іспитового строку, обставини дорожньо-транспортної пригоди, її наслідки, пом`якшуючих обставин, позицію потерпілих, які просили суворого не карати обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції його від суспільства без позбавлення права керувати транспортним засобом. Підстав для звільнення його від відбування покарання з підстав, передбачених ст..75 КК України, та застосування ст..69 КК України суд не вбачає.

Відповідно до даних інформації територіального сервісного центру №6845 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області №31/22/5-112 від 01.02.2023, згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_8 посвідчення водія не видавалося.

Пленумом Верховного Суду України у п. 18 постанови від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами. Згідно з правозастосовчою практикою, позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами, на що звернуто увагу Верховним Судом у постанові від 22.01.2019 у справі № 708/40/18, провадження № 51-7569 км 18.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За положеннями ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього Кодексу, а згідно з ч. 1 ст. 129 КПК суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статей 3,4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (стаття 6 Закону).

Як встановлено, цивільно-правова відповідальність автомобіля «ВАЗ» моделі «21011» д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Провідна».

За даними офіційного сайту ПАТ «Страхова компанія «Провідна» (https://providna.ua/), 23.03.2023 Правління Національного банку України прийняло рішення «Про анулювання ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг». З огляду на вказане рішення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з 24.03.2023 року втратило право: 1) укладати договори (продовжувати строк діючих договорів) страхування; 2) укладати договори (вносити зміни до діючих договорів) страхування, які призводять до збільшення зобов`язань ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» перед клієнтами, включаючи договори перестрахування. Не зважаючи на прийняте НБУ рішення, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» продовжить виконувати свої зобов`язання за договорами страхування до закінчення строку їх дії.

Крім того вищезазначений сайт містить інформацію про страхову суму (ліміт відповідальності страховика). Відповідно до цієї інформації, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю потерпілих - 260000 грн. на одного потерпілого (без обмеження кількості потерпілих); за шкоду, заподіяну майну потерпілих - 130000 грн. на одного потерпілого (до 5 потерпілих).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема шкода, пов`язана із смертю потерпілого (ст. 23 Закону).

За положеннями ст. 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Стаття 27 Закону встановлює, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1167 цього Кодексу встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом.

З урахуванням вищенаведених законодавчих актів, суд вирішуючи заявлений цивільний позов, а межах його вимог приходить до таких висновків.

Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Провідна» зобов`язано відшкодувати ОСОБА_11 понесені нею витрати на поховання сестри, а саме 12010 грн. - ритуальні товари придбані у ФОП ОСОБА_15 (накладна від 02.01.2023).

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 27 вищезгаданого Закону та статті 1201 ЦК України.

Витрати на придбання пам`ятника не підтверджено, тому стягненню не підлягають.

Також, в даному випадку положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема статей 27, 41 не покладають на ПАТ «Страхова компанія «Провідна» обов`язок щодо відшкодування позивачу у зв`язку зі смертю її сестри моральної шкоди.

В той же час, таку моральну шкоду на підставі вищевказаних статей ЦК України зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_8 , як особа з вини якої сталася ДТП при якій загинула ОСОБА_10 .

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає відповідно до вимог ч.3 ст. 23 ЦК з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичного болю та душевних страждань яких зазнала потерпіла, їх тривалості, та безповоротності, форму вини обвинуваченого, та враховуючи при цьому враховуючи вимоги розумності і справедливості.

На думку суду у розмір моральної шкоди, яку має відшкодувати потерпілій ОСОБА_8 слід встановити в сумі 300 тисяч грн.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 слід обчислювати з дня його затримання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - тримання під вартою.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376 КПК України, ст.207 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винним за ст.286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 17 червня 2022 року і за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання для ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, а саме з 02.01.2023.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь потерпілої ОСОБА_11 12010 (дванадцять тисяч десять) грн. на відшкодування витрат на поховання сестри.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 300000 (триста тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.

Речові докази - автомобіль «ВАЗ» моделі «21011» д.р.н. НОМЕР_1 , який передано на зберігання до спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м.Шепетівка по вул.Старокостянтинівське шосе, 31 відповідно до квитанції №0000009 - повернути власнику - ОСОБА_16 ; одяг померлої ОСОБА_10 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області в м.Шепетівка по вул.Валі Котика, 3 Хмельницької області відповідно до квитанції №2112 - передати потерпілій ОСОБА_11 .

Скасувати арешт на автомобіль «ВАЗ» моделі «21011» д.р.н. НОМЕР_1 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 04.01.2023.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України 3020 грн. 48 коп. вартості проведених експертиз.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити попередню - тримання під вартою.

У строк відбуття покарання зарахувати час перебування ОСОБА_8 під вартою з 02.01.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти діб до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полонський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1