Провадження №1-кп/712/140/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого (адвоката) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Соснівського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005094 від 16.07.2018) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, працюючого ПП « ОСОБА_10 », з вищою освітою, одруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16.07.2018 близько 09 години 18 хвилин керуючи автомобілем Mercedes Benz E-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №4/852 від 07.11.2018 до моменту дорожньо-транспортної пригоди: рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля знаходились в працездатному стані, рухаючись в місті Черкаси по вулиці Байди Вишневецького зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Хрещатик поблизу перехрестя з бульваром Шевченка, неподалік будинку №185 проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, згідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 12.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, керуючи автомобілем марки Mercedes Benz E-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись в місті Черкаси по вулиці Байди Вишневецького зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Хрещатик на зелений сигнал світлофора поблизу перехрестя з бульваром Шевченка, неподалік будинку №185 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб постійно контролювати свій рух, змінив напрямок свого руху праворуч та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв на нерегульованому пішохідному переходові, після чого допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 та з автомобілем Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які були припарковані на проїзній частині вулиці Байди Вишневецького. Внаслідок зіткнення автомобіля Mercedes Benz E-200 з автомобілем Kia Sportage, останній від удару допустив зіткнення з автомобілем Honda C-RV, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який також був припаркований на проїзній частині вулиці Байди Вишневецького.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/1042 від 07.09.2018, отримав тілесні ушкодження: відкрита непроникаюча травма голови із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, рвана рана лівої тім`яно-скроневої ділянки голови, переломи кісток склепіння та основи черепа, відкритий перелом внутрішнього виростку лівого плеча зі зміщенням уламків з пошкодженням трьохголового м`язу плеча, перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків, травма лівого колінного суглобу з ушкодженням зв`язкового апарату, забиті рани волосистої частини голови, обличчя, лівого надпліччя та лівого передпліччя до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/19Е-19 від 21.10.2019, з порушенням водієм автомобіля Mercedes Benz E-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та пояснив, що виїхав на зелений сигнал світлофора, потім втратив свідомість . Коли прийшов до свідомості його тіло було похилене на праве пасажирське сидіння. Поруч з ним був чоловік, який намагався йому надати допомогу. Коли вийшов з автомобіля, побачив наслідки пригоди. З місця пригоди його було доставлено до лікарні , де він проходив курс стаціонарного лікування. Також додав, що умислу заподіяти шкоди потерпілому він не мав, він жалкує про те, що потерпілий отримав тілесні ушкодження, однак вважає, що причиною дорожньої - транспортної пригоди став його незадовільний стан здоров» я, а саме: втрата свідомості. Цивільні позови не визнав в повному обсязі. Також додав, що намагався з потерпілим домовитися з приводу відшкодування шкоди, однак потерпілий визначив грошову компенсацію, яку він вважає значно завищеною.

Захисник просила виправдати обвинуваченого на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вини, в задоволенні позовів відмовити в повному обсязі та просила визнати недопустимим доказом висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_11 від 07.09.2018 № 02-01/1042.

- потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 16.07.2018 близько 09 год. 20 хв. він підійшов до перехрестя по бульвару Шевченка та вул. Байди Вишневецького, вийшов на пішохідний перехід та зупинився, оскільки горів червоний сигнал світлофора і очікував переключення сигналу світлофора. З правої сторони біля нього були припарковані автомобілі. На нього був здійснений наїзд автомобілем обвинуваченого. Що було далі він не пам`ятає, прийшов до тями у лікарні. Цивільний позов підтримав, також зазначив, що поведінка обвинуваченого після ДТП та під час розгляду провадження свідчить про небажання обвинуваченого визнати свою провину та просив суд призначити реальну міру покарання.

- показами свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що вона припаркувала свій автомобіль Honda C-RV на парковці вул. Байди Вишневецького на відстані приблизно 15 метрів від перехрестя на пішла на роботу до Черкаської міської ради. Близько 09:30 год. до неї зайшов колега, та повідомив, що її автомобіль потрапив в ДТП. Коли вона вийшла на паркову, вона побачила карету швидкої медичної допомоги та хлопця, який лежав на дорозі. В результаті ДТП було пошкоджено автомобілі «Mercedes Benz E-200», «Daewoo Lanos», «Kia Sportage» та її автомобіль. Також зазначила, що підтримує цивільний позов, оскільки її автомобілю була спричинена шкода.

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 16.07.2018 він збирався переходити вул.Б. Вишневецького та бульвару Шевченка. Він звернув увагу на автомобіль «Mercedes Benz E-200», який рухався по вул. Б. Вишневецького від вул. Гоголя в напрямку вул. Хрещатик. Автомобіль рухався приблизно зі швидкістю 40 км /год. Автомобіль рухався прямо, а потім різко його кинуло вправо. Біля перехрестя стояли припарковані 3 автомобіля . Між першими двома автомобілями стояв пішохід. Після того як автомобіль кинуло вправо, то він здійснив зіткнення з першим припаркованим автомобілем. В наслідок зіткнення пішохода затисло між даними автомобілями. Позаду автомобіля «Mercedes Benz E-200» рухався автомобіль «Daewoo Lanos». Після дорожньо транспортної пригоди він підійшов до автомобіля «Mercedes Benz E-200» і побачив, що водій був без свідомості. Буквально через 10 сек. він прийшов до свідомості. Також він побачив пішохода, який був в крові;

- показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що він рухався на своєму автомобілі по вул.. Б. Вишневецького зі сторони вул.. Хрещатик в сторону вул. Гоголя . Вони зупинились на світлофорі. Самого моменту зіткнення він не бачив. , однак після того як побачив ДТП, він дразу ж підійшов до водія «Mercedes Benz E-200», який був в свідомості, однак його тіло було схилено на кермо;

- показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він 16.07.2018 зупинив свій автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 біля парковки, яка розташована по вул.. Б. Вишневецького навпроти будівлі « Укрпошта» , висадив пасажира та залишився його чекати в автомобілі. Передня частина автомобіля була направлена на будівлю « Укрпошта» . Через деякий час він відчув удар в ліву передню частину автомобіля. Від удару його автомобіль розвернуло на 90 градусів та заднім правим колесом викинуло на бордюр. Він побачив, що з його автомобілем допустив зіткнення автомобіль «Mercedes Benz E-200». Внаслідок чого його автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «Kia Sportage», який також стояв припаркований. Після удару він одразу ж вийшов з автомобіля, а водій «Mercedes Benz E-200» ( обвинувачений) також вийшов та розпочав кричати, що він невинуватий та йому стало зле. Потім він побачив на дорозі чоловіка, який лежав поблизу автомобіля, він був в крові та непритомний. Внаслідок ДТП також був пошкоджений автомобіль Honda C-RV, який стояв поруч. Він особисто не бачив, щоб обвинуваченому надавалась медична допомога, механізму ДТП він також не бачив.

Наведені вище пояснення потерпілого, свідків, є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 16.07.2018, з фототаблицею та схемою до протоколу огляду, складеного в період з 10.10 до 14.10 години слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 за участю понятих, яким зафіксовані дорожні умови в місці ДТП та розташування автомобілей «Honda CR-V» р.н. НОМЕР_4 , «Kia Sportage» р.н. НОМЕР_3 , «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , які були припарковані на проїзній частині вул. Б.Вишневецького у м. Черкаси та на ньому встановлені дорожні знаки 2.11 «Дати дорогу» в обох напрямках руху, 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» по бул Шевченка та вул. Б.Вишневецького у всіх напрямках в м. Черкаси та транспортний засіб «Mercedes Benz E-200», р.н НОМЕР_1 після ДТП. На проїжджій частині нанесені дорожня розмітка 1.14.2 (пішохідний перехід, де рух регулюється світлофором). Ширина дорожнього покриття для двох напрямків шириною 12.2. На час огляду асфальтобетонне дорожнє покриття сухе, погода сонячна без опадів. Наявність слідів крові на асфальті та автомобілях. При закінченні огляду транспортних засобів автомобіль «Mercedes Benz E-200» направлено на майданчик ЧВП ГУНП в Черкаській області, для зберігання, зауважень від учасників не надходило;

- даними висновку експерта судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_8 № 02-01/1042 від 29.08.2018 відповідно до якого у ОСОБА_8 згідно даних на судово-медичну експертизу медичної карти, мали місце ушкодження: відкрита непроникаюча травма голови із забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, рваною раною лівої тім`яно-скроневої ділянки голови, переломами кісток склепіння та основи кісток черепа, відкритий перелом внутрішнього виростку лівого плеча зі зміщенням уламків з пошкодженням трьохголового м`язу плеча, перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків, травма лівого колінного суглобу з ушкодженням зв`язкового апарату, забиті рани волосистої частини голови, обличчя, лівого надпліччя та лівого передпліччя. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в ухвалі про призначення експертизи, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться: до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя;

- даними протоколу слідчого експерименту від 18.10.2018, з фототаблицею та схемою до протоколу з участю потерпілого ОСОБА_17 відповідно до якого було встановлено місце наїзду на пішохіда;

- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля Mercedes Benz E-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , №4/852 від 07.11.2018, згідно якого, до моменту ДТП деталі рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля Mersedes Benz Е200, з реєстраційним номером НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Дослідження, проведені по питанню №1 постанови (чи знаходились деталі рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля Mersedes Benz Е200 з р.н. НОМЕР_1 у працездатному стані до моменту дорожньо транспортної пригоди?) вказують на те, що до моменту ДТП деталі рульового керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля Mersedes Benz Е200, з реєстраційним номером НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані, тому відповідь на питання №2 постанови (якщо ні, то чи мав водій даного транспортного засобу можливість виявити несправності під час руху транспортного засобу?), з технічної точки зору, втрачає сенс;

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 № 04-01/32 від 20.09.2019, відповідно до якого, на підставі вивчення наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , у останнього мали місце ушкодження: садна, синці, подряпини м`яких тканин тіла. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в часта при обставинах вказаних в ухвалі суду та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. У ОСОБА_5 має місце захворювання: дилятаційна кардіоміопатія, постійна форма, фібриляція передсердь постійна форма, серцева недостатність ІІАст з збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, ФК II, гіпертонічна хвороба ІІст. ризик III, дисцеркуляторна енцефалопатія ІІст на фоні фібриляції передсердь та частими цефалгіями, астено-невротичний синдром, розповсюджений остеохондроз хребта. При наявності відмічених вище захворювань ОСОБА_5 не міг раптово втратити свідомість 16.07.2018. під час керування автомобілем за обставин відмічених у фабулі ухвали суду. У відповідності до п. 2.9 інструкції про проведення судово медичної експертизи затвердженої наказом МОЗ України № 6 вказує на відсутність даних про проходження ОСОБА_5 медичного огляду на придатність до керування транспортним засобом;

- даними протоколу огляду предмета від 09.10.2019 та фототаблицею до протоколу огляду, відповідно до якого було переглянуто інформацію, що міститься на лазерному диску марки «Axent DVD+R», а саме відеозапис. Під час перегляду відеозапису встановлено що він ведеться камерою з приміщення Черкаської міської ради, що за адресою м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36. Відеоролик містить інформацію події , яка сталась 16.07.2018 в місті Черкаси по вулиці Байди Вишневецького зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Хрещатик за участю водія автомобіля Mercedes Benz Е200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пішохіда, який рухався по бул. Шевченка зі сторони вул. О. Дашковича в напрямку вул. Святотроїцької та зіткнення цього автомобіля з іншими транспортними засобами;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №4/19Е-19 від 21.10.2019 відповідно до якого, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, та за обставин, зазначених у вихідних даних ухвали слідчого судді, водій автомобіля Mercedes Benz Е200, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1., 12.1. Правші дорожнього руху України. Для оцінки дій пішоходів спеціальних пізнань в галузі автотехнічних досліджень не потрібно, тому слідчий або суд самостійно в змозі оцінити дії пішохода ОСОБА_8 у відповідності до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України «Обов`язки і права пішоходів». У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в ухвалі слідчого судді вихідних даних, у діях водія автомобіля Mercedes Benz Е200, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1., 12.1. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, не мав.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом висновок судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вказаний доказ був отриманий без порушень вимог КПК України. Так захисник вказує, що матеріали справи не містять відомостей, що потерпілий надавав слідчому або прокурору медичні документи для доручення їх до матеріалів кримінального провадження. Також вказує про відсутність відомостей щодо звернення останніх у порядку ст. 163 КПК України з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: до медичної карточки стаціонарного хворого ОСОБА_8 . Однак суд зазначає, що матеріали справи (а.с. 95 провадження) містять запит наданий слідчим на ім`я Головного лікаря КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД ЧМР щодо надання історії хвороби потерпілого та в додатку до вказаного запиту вказана заява Лимаря на 1 арк. Оскільки оригінал даної заяви був направлений разом із запитом, судом було досліджено копію заяви потерпілого (належним чином завірену), в якій зазначені відомості про те, що потерпілий дозволяє співробітникам поліції надати історію своєї хвороби за період лікування в травматологічному відділенні з 16.07.2018 для проведення судово - медичної експертизи отриманих тілесних ушкоджень.

Так, у Постанові Верховного суду від 05.02.2020 зазначено, що потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів , які стосуються завданої злочином шкоди здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування обставин, що згідно зі ст. 91 КПК України належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово - медичної експертизи за медичною карткою, отриманою від указаної сторони.

В даному випадку потерпілий надав слідчому заяву , в якій зазначено, що він просить надати слідчому медичну документацію для проведення експертного дослідження.

За таких обставин немає жодних підстав вважати, що порушена процедура вилучення документації, що потягла за собою порушення фундаментальних прав та свобод людини. Отже вилучення медичної документації відбулося зі згоди самого ж потерпілого.

Зі змісту постанови Верховного суду України слідує, що вилучення медичної документації з метою призначення експертизи передбачає два варіанти: отримання тимчасового дозволу та надання добровільної згоди на таке вилучення потерпілого. Таким чином, в чому полягає така добровільність, слід виходити з кожного отриманого випадку, чи потерпілий надає свої документи слідчому та просить долучити до провадження, чи він надає згоду на те, щоб слідчий самостійно вилучив такі документи. В будь якому випадку права потерпілого не порушуються. Таким чином, немає підстав вважати, що докази які містяться у висновках судово - медичної експертизи були отримані з істотним порушенням кримінально процесуального закону, прав та свобод людини і тому є недопустимими.

Суд критично відноситься до посилань сторони захисту на невинуватість ОСОБА_5 з підстав його незадовільного стану здоров`я, а саме втрати свідомості, оскільки вказані доводи спростовуються висновком судово - медичної експертизи № 04-01/32 від 07.05.2019, де вказано, що «при наявності відмічених вище захворювань ОСОБА_5 не міг раптово втратити свідомість 16.07.2018. під час керування автомобілем за обставин відмічених у фабулі ухвали суду», а крім того свідок ОСОБА_18 вказав, що одразу ж після ДТП , обвинувачений вийшов з автомобіля та почав кричати, що він тверезий, і начебто йому стало зле. Покази свідка ОСОБА_13 в частині де він вказував на те, що начебто бачив , що обвинувачений втратив свідомість, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються висновками експертизи, іншими доказами по справі та показами свідка ОСОБА_15 .

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб вчинення обвинуваченим злочину, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину (пішохідний перехід на регульованому перехресті, відсутність перешкод технічного характеру в полі зору), суд вважає, що обвинувачений, дотримуючись вимог п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і його дії знаходились у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Обставин, які б вказували на отримання потерпілим тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертиз спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Також в ході судового розгляду об`єктивно не встановлено наявність прямого причинного зв`язку між діями потерпілого з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66, 67 КК України, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, але з необережною формою вини, вчинений у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, тобто джерела підвищеної небезпеки, а також тяжкість наслідків, які настали в результаті скоєного правопорушення. Суд також бере до уваги, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання та роботи виключно з позитивної сторони; раніше не судимого, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; має незадовільний стан здоров`я та є інвалідом 2 групи, і вважає, за можливе призначити покарання без реального відбуття з іспитовим строком, оскільки, на думку суду, ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Крім того, судом враховано, що призначення іспитового строку з визначенням відповідних обов`язків ОСОБА_5 надасть можливість останньому реалізувати обов`язок на відшкодування потерпілому шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

В той же час, на думку суду, з урахуванням вимог ст. 77 КК України, до ОСОБА_5 , слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік, зважаючи на те, що у результаті злочинної недбалості обвинуваченого, що мало місце у громадському місці, внаслідок чого наступили тяжкі наслідки - спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, дає суду підстави для висновку, що до обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 65 КК України, має бути застосовано додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду таке покарання, є суттєвим для останнього, однак не є надмірним і відповідає встановленим судом обставинам.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Крім того, суд звертає увагу на позиції потерпілого, який наполягав на реальній мірі покарання. Разом з тим, враховує, що така позиція потерпілою стороною у судових засіданнях не є обов`язковою для суду, натомість враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги. Справедливість покарання повинна визначатись з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин. Покарання має відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Суд також звертає увагу на те, що до вчинення даного необережного злочину обвинувачений не був помічений у будь-яких інших протиправних діях, раніше до кримінальної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України не притягувався.

В ході розгляду кримінального провадження адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , пред`явив цивільний позов про відшкодування завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2019 ОСОБА_12 , ОСОБА_19 визнано цивільними позивачами.

ОСОБА_19 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди (збитків) в сумі 61144,89 грн.

ОСОБА_12 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн.

Захисники обвинуваченого просили відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 .

Обвинувачений підтримав позицію захисників.

Прокурор також подав цивільний позов в інтересах КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської міської ради про відшкодування витрат за надання медичної допомоги при травмуванні, відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 9923,58 грн., який просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 просив задовольнити цивільний позов.

Цивільний позивач ОСОБА_19 в судове засідання не з`явилась, причина неявки суду не відома. Пояснень не надавала та клопотання відсутні.

Цивільний позивач ОСОБА_20 в судовому засіданні просила цивільний позов задовольнити.

Щодо вирішення пред`явлених цивільних позовів, в рамках даного кримінального провадження, по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої взаємодії цих джерел, визначається нормами статей 1187,1188 ЦК України.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки , відповідає за завдану шкоду, якщо вона доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Таким чином, право на звернення з позовом про відшкодування шкоди, безпосередньо до особи, яка завдала шкоди врегульовано ст.ст. 636, 1194 ЦК України відповідно до яких право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержати його. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені витрати.

Щодо вимог позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права.

Суд вважає, що потерпілим підтверджено обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням на суму 30372,60 грн. (по доданих чеках,), крім того вважає, що розрахунки банківським картками є підтвердженням того, що останні перерахунки відносяться до часу перебування ОСОБА_8 на лікуванні в медичній установі та вважаються підтвердженими.

Щодо відшкодування упущеної вигоди на суму 40000,00 грн, суд вважає, що вказані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки потерпілим не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що в попередні місяці він дійсно отримував дохід від праці у зазначеній сумі.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження також прийшов до висновку, відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_19 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди (збитків) в сумі 61144,89 грн. за недоведеністю, оскільки цивільним позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру завданої їй шкоди, не надано доказів того, що збитки за пошкоджений автомобіль Honda C-RV, реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 61144,89 грн.

Щодо цивільного позову прокурора в інтересах КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської міської ради про відшкодування витрат за надання медичної допомоги при травмуванні, відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 9923,58 грн підлягає до задоволення.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У відповідності до ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд при визначені розміру моральної шкоди враховує характер та обсяг моральних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_8 , конкретні обставини справи і наслідки, що наступили (у вигляді невідворотної шкоди здоров`ю), а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості приходить до висновку про задоволення позовних вимог потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000,00 грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди на суму 10 000,00 грн. суд вважає за необхідне відмовити , оскільки будь яких доказів спричинення їй моральної шкоди не надано та не підтверджено.

На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат, які згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України відшкодовуються обвинуваченим.

Відповідно до статті 19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приймаючи до уваги, що суду наданий договір про надання правничої допомоги, а також те, що відповідно до додатку договору потерпілим внесено суму винагороди за послуги захисника ОСОБА_9 суд вважає, що вимоги потерпілого про відшкодування правової допомоги підлягають задоволенню в сумі 10 000,00 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Крім того, суд, виконуючи вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 2288,00 грн. та експерта ОСОБА_21 під час здійснення досудового розслідування за проведення судової автотехнічної експертизи № 4/19Е-19 у сумі 1884,00 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта ОСОБА_21 під час здійснення досудового розслідування за проведення судової автотехнічної експертизи № 4/19Е-19 у сумі 1884,00 грн. та витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 2288,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської міської ради витрати за надання медичної допомоги при травмуванні, відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 9923,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 30372,60 грн, моральну шкоду в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн, а всього 190372,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_19 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди (збитків) в сумі 61144,89 грн. відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. відмовити.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки Honda C-RV, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити їй за належністю;

- автомобіль марки Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_22 залишити йому за належністю;

- автомобіль марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_15 залишити йому за належністю;

- автомобіль марки Mercedes Benz E-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити йому за належністю;

- лазерний диск, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1