Справа №279/6195/23
Провадження № 1-в/279/395/23
У Х В А Л А

26 вересня 2023 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської ОСОБА_1 ,в порядку підготовки до розгляду подання адміністрації Державної установи « Коростенська виправна колонія ( №71) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання адміністрації Державної установи « Коростенська виправна колонія ( №71) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_2 . Вивчивши вказане подання , приходжу до висновку, що вказане подання неналежним чином оформлене.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81,82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Таким чином, нормами КВК визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань.

За правилами ст.154 КВК України засуджений та його захисник не наділені правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким. При цьому положення ст.539 КПК України щодо визначення суб`єктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною нормою, в якій вказані усі суб`єкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст.537 КПК України, однак щодо кожного конкретного положення ст.537 КПК України необхідно виходити з норм інших законодавчих актів, які регламентують розгляд цих конкретних питань, що виникають під час виконання вироку. В контексті розгляду клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, таким суб`єктом є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради або служби у справах неповнолітніх.

Разом з тим питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженим (чи його захисником) залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч.3 ст.154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч.3 ст.154 КВК України щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким.

Така позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Судом встановлено, що в мотивованій частині подання допущено описку, а саме невірно зазначено прізвище ім`я та по батькові засудженого - як ОСОБА_3 , хоча в поданні в вступній , описовій та резолютивній частині зазначено прізвище « ОСОБА_2 ». Вищевикладені недоліки є суттєвими, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості здійснити розгляд клопотання та прийняти законне рішення.

Враховуючи, що складення та оформлення подання виконано неналежним чином, а вказаний вище недоліки не можуть бути усунені в суді, матеріали подання вважаю за необхідне повернути адміністрації Державної установи « Коростенська виправна колонія ( №71) для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537,539 КПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації Державної установи « Коростенська виправна колонія ( №71) про заміну невідбутої частини покарання більш м`якимОСОБА_2 повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1