Справа № 405/6950/23
провадження № 1-кс/405/3254/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які 23.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001002, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав за обставин, які в ньому викладені. Додатково пояснив, що того дня, ОСОБА_5 рухався у нічний час з перевищенням допустимої швидкості, в результаті чого, загинув 22-х річний хлопець. Також наголосив на тому, що підозрюваний не одружений, не працює, не має утриманців.

Слідчий підтримала доводи, які викладені прокурором в обґрунтування клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також вказала про те, що ОСОБА_5 є місцевим жителем, має міцні соціальні зв`язки та може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що після дорожньо-транспортної події підозрюваний з місця пригоди не зник, відразу викликав швидку допомогу, проходив військову службу в лавах ЗСУ, під час проходження військової служби отримав порання. На теперішній час його підзахисний звільнений з військової служби, оскільки його батько є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду, у зв`язку із чим, підозрюваний був мобілізований. Заявлені стороною обвинувачення ризики є безпідставними, оскільки всі докази вже знайдені та зібрані, вливати на свідків та потерпілих він не буде. За вказаних обставин просив застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний пояснив, що в той день їхав на зелений колір світлофору, а ті два хлопці почали переходити на червоний колір світлофору, з якою швидкістю він тоді рухався на автомобілі не пам`ятає. Зазначив, що розуміє, які трагічні наслідки стались.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 23.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001002 за ч. 2 ст. 286 КК України.

23.09.2022, о 03 год. 50 хв., ОСОБА_5 , затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 286 КК України, відповідно до якої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.09.2023 близько о 23 години 50 хвилин, керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , рухаючись в умовах обмеженої видимості (темна пора доби) по вул. Вокзальна зі сторони вул. Віктора Чміленка в напрямку пров. Училищний у м. Кропивницький Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі, в зазначений час, у вказаному напрямку по вулиці, яка не освітлювалась вуличним освітленням, ОСОБА_5 навпроти будинку № 16 по вул. Вокзальна в м. Кропивницькому Кіровоградської області, при достатній видимості нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР та дорожніми знаками п. 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.

Так, водій ОСОБА_5 порушуючи вимоги п.12.3 ПДР України, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності двох пішоходів ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які здійснювали рух через проїзну частину дороги вул. Вокзальна по дорожній розмітці 1.14.1 ПДР України з ліва на право по ходу руху автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, продовжив рух прямо, чим допустив наїзд на ОСОБА_10 .

У результаті наїзду на пішохода, ОСОБА_10 останній отримав тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.09.2023, протокол огляду місця події від 23.09.2023, протокол допиту підозрюваного від 23.09.2023, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція більш тяжкого порання за ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що у підозрюваного відсутні стійки соціальні зв`язки, та використовуючи всі можливості та засоби, може переховуватись від органів досудового розслідування, та враховуючи, що на всій території України введено військовий стан, вказаний ризик не є уявним.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на потерпілих та можливих свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено, що свідчить про його необґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час вирішення питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та наявність доказів цього, не працює, проходив службу в ЗСУ, але звільнений наказом від 24.08.2022 з військової служби за сімейними обставинами, а саме, для здійснення догляду за батьком ОСОБА_11 , який відповідно до довідки серії 10 ААА №463184, дата огляду 04.04.20211, має першу групу інвалідності, безтерміново, та потребує постійного стороннього догляду, постійне місце проживання, не одружений, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, відповідно до довідки від 08.09.20222 №1360/1 за підписом командира в/ч НОМЕР_2 отримав 11.06.2022 вибухову травму, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравму, вогнепальне уламкове поранення м`яких тканин поперекового відділу, характеризуючих даних відносно підозрюваного сторонами не надано.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 24.09.2023 по 23.11.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.11.2023 наступні обов`язки:

- цілодобового заборонити відлучатись з квартири АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Кропивницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та негайно доставити до місця проживання.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12