Справа № 192/1678/23
Провадження № 1-в/192/203/23
Ухвала

Іменем України

07 вересня 2023 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Маячці Василівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною заявою, за змістом якої просить розглянути питання щодо можливості застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України. Посилається на те, що відбував покарання з 08.02.2017 та 13.09.2017 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців. Був звільнений умовно-достроково 16 січня 2020 року, невідбутий строк покарання складає 11 місяців 13 днів. За цей час він скоїв новий злочин, були об`єднані справи, 03.02.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч. 2 ст. ст. 289 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72.

У судовому засіданні брали участь засуджений (у режимі відеоконференції) та прокурор.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» у судове засідання не з`явився, начальник виправної установи просив розглянути питання про зарахування у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення згідно з ч. 5 ст. 72 КК України відносно ОСОБА_3 без представника адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)».

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі представника адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)».

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, за змістом пояснень засудженого у судовому засіданні, йому об`єднали покарання, яке було призначено раніше у 2017 році, з тим, яке він зараз відбуває зараз, справа розглядалась у 2020 році, та він бажає, щоб йому зарахували у строк відбування покарання строк перебування у СІЗО із розрахунку один день за два. Також пояснив, що він з окупованої території, свою вину визнає, розкаюється, хоче стати на шлях виправлення.

Прокурор у задоволенні заяви засудженого просив відмовити, посилаючись на те, що підстав для її задоволення немає.

Заслухавши пояснення засудженого, та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви засудженого потрібно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.02.2017 року Василівським районним судом Запорізької області ОСОБА_3 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки.

13.09.2017 засуджений Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 08.02.2017, до відбуття остаточно призначив 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.10.2017.

08.01.2020 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 за ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 13 днів. ОСОБА_3 звільнився з Вільнянської ВК Запорізької області № 20 16.01.2020 (а.с. 9).

03.02.2021 ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та йому призначено покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання суд частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком Василівського районного суду Запорізької від 13.09.2017 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 день. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_3 було зараховано строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 10.12.2020 до набрання законної сили вироком. Суд ухвалив початок строку покарання рахувати з 10.12.2020 (а.с. 11).

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеним 10 грудня 2020 року, ОСОБА_3 був затриманий 10 грудня 2020 року о 15 год 09 хв (а.с. 8).

14.04.2021 Запорізький апеляційний суд вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 змінив, ухвалив вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків суд частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року та призначив остаточне покарання у виді 5 років 1 дня позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті вирок залишений без змін.

16.06.2021 Василівський районний суд Запорізької області засудив ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання у вигляді п`яти років одного дня позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 0302.2021, зміненого ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14.04.2021, остаточно призначене покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, у розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено у редакції, за якою зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цей Закон набрав чинності 24 грудня 2015 року.

18 травня 2017 року прийнято Закон України № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме, з 21.06.2017 року. Цим Законом частина п`ята статті 72 Кримінального кодексу України викладена в редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Тобто, Закон України від 18.05.2017 № 2046-VIII змінив порядок зарахування до строку відбування покарання строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) зробила правовий висновок, відповідно до якого якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII) (п. 103). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України), (п. 104). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі (п. 105). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається (п. 106). Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII), (п. 107).

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Окрім того, суд звертає увагу, що Ленінський районний суд м. Запоріжжя, ухвалюючи вирок від 03.02.2021 та призначаючи покарання ОСОБА_3 , врахував вирок Василівського районного суду Запорізької області від 13.09.2017 та ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.01.2020 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, якою було визначено не відбутий ним строк покарання. Цим вироком ухвалено відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 10.12.2020 до набрання вироком законної сили, початок строку покарання з 10 грудня 2020 року.

Запорізький апеляцій суд перевірив рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду першої інстанції та постановив ухвалу від 03.02.2021, якою рішення суду першої інстанції у вказаній частині залишив без змін. Ухвала Запорізького апеляційного суду набрала законної сили 14.04.2021.

Суд звертає увагу, що під час ухвалення вироку Василівським районним судом Запорізької області 16 червня 2021 року засуджений ОСОБА_3 вже відбував покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на викладені обставини у задоволенні заяви засудженого суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1