ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9231/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/246/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 від 05.07.2023р. про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі або ж визначення застави відмовлено.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури від 27.06.2023р. про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 00 год. 00 хв. 03 вересня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави чи домашнього арешту, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вказані вимоги мотивує тим, що прокурором належним чином необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та не підтверджені доказами наявними у справі, тому є тільки припущеннями.

Крім того, зазначає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 піддається обґрунтованим сумнівам, а тривале утримання його під вартою є невиправданим та не дозволяє йому працевлаштуватись і допомагати матері-пенсіонерці.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять ухвалу суду скасувати, міркування прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Так, на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою суду від 06 липня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 03.09.2023 року включно, оскільки до спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що є особливо тяжким злочином, ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статтей обвинувачення, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, здійснити тиск на потерпілого задля зміни ним своїх показань, а також перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його зміни на більш м`який.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які вказують на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, наявність яких стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого з об`єктивних причин є неможливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців, зокрема до 03.09.2023 року.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Як встановлено, завершити розгляд провадження до закінчення вищевказаного строку неможливо, внаслідок складності провадження, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення судового слідства, у тому числі допит свідків.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Також судом враховано й дані, котрі характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він є особою раніше судимою, ніде не працює, у нього відсутні утриманці, міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

При цьому, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В даному випадку, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, тобто у вчиненні умисного корисливого злочину, вчиненого із погрозою насильством та спричинення тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав за реальні, а отже суд вірно, у відповідності до п.1 ч.4 ст.189 КК України не визначив розмір застави ОСОБА_7 , як про це просила сторона захисту.

Оцінюючи доводи апелянта про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів, що таке не підтверджується доказами, то колегія суддів вважає їх надуманими оскільки у матеріалах провадження містяться достатні дані, що поза розумним сумнівом з достатньою переконливістю доводять його обґрунтованість та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовною підставою для скасування по суті правильного судового рішення, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді