Провадження № 1-кс/947/7147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 року

слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000125 від 03.04.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Овідіополь Одеської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, начальника управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 03.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, процесуальне керівництво вказаного кримінального провадження здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням голови Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 від 11.10.2021 року № 125-к ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника відділу освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Розпорядженням голови Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 від 20.01.2022 року № 8-к ОСОБА_4 переведено на посаду начальника відділу освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

З 17.03.2023 року по теперішній час на підставі розпорядження голови Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_7 № 39-к начальника відділу освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 переведено на посаду начальника управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, за категорією посади «Б».

В той же час, відповідно до положення про управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, затвердженого 10.03.2023 року рішенням Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 339-VIII до основних завдань вказаного управління входить реалізація державної політики у сфері дошкільної, початкової, базової середньої, профільної середньої, позашкільної освіти та забезпечення якості освіти на території Чорноморської міської територіальної громади з урахуванням особливостей соціально-культурного середовища міста Чорноморська. Забезпечення утримання та розвитку матеріально-технічної бази закладів та установ освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, організація їхнього фінансового та кадрового забезпечення. Здійснення інших повноважень у сфері освіти, передбачених чинним законодавством.

До основних функцій управління входить організація роботи мережі закладів та установ освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади, здійснення контролю у межах своїх повноважень за фінансово-господарською діяльністю закладів та установ освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади. Формування пропозицій стосовно обсягу фінансування для розвитку освіти у закладах та установах освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади. Участь у розробці відповідних міських програм та організація їх виконання в межах наданих повноважень. Здійснення контролю за ефективністю та цільовим використанням майна установ та закладів освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади та виконання інших функцій у сфері освіти відповідно до чинного законодавства України.

Так, відповідно до п. 3.1.28. Положення про управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, затвердженого 10.03.2023 року рішенням Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 339-VIII, управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області є головним розпорядником коштів, передбачених у бюджеті Чорноморської міської територіальної громади на утримання закладів та установ освіти комунальної власності Чорноморської міської територіальної громади.

Відповідно до посадової інструкції начальника управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 , затвердженої 20.03.2023 року заступником міського голови Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_8 , начальник управління освіти (далі - начальник Управління) є посадовою особою місцевого самоврядування, призначається на посаду та звільняється з неї міським головою згідно з чинним законодавством, здійснює керівництво діяльністю Управління розподіляє обовязки між працівниками, координує та контролює їх роботу, забезпечує виконання покладених на Управління завдань.

3гідно п. 6 .ч 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», передбачено, що договір про закупівлю це - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 35 Законну України «Про публічні закупівлі», передбачено, що у разі нагальної потреби у здійсненні закупівлі у зв?язку з виникненням особливих економічних чи соціальних обставин, що унеможливлюють дотримання замовниками строків для проведення тендеру, а саме пов?язаних з негайною ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій, а також наданням у встановленому порядку Україною гуманітарної допомоги іншим державам. Застосування переговорної процедури закупівлі в такихвипадках здійснюється за рішенням замовника щодо кожної процедури.

В той же час, ч. 4 ст. 28 Законну України «Про публічні закупівлі»,передбачено, що після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерніпропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з перелікуучасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінкивизначена найбільш економічно вигідною.

Також, ч. 3 ст. 8 Господарського кодексу України визначає, щогосподарська компетенція органів місцевого самоврядування реалізується відімені відповідної комунальної установи. Безпосередня участь держави, органівдержавної влади та органів місцевого самоврядування у господарськійдіяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та успосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Одночасно, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування вУкраїни», передбачає, що органи та посадові особи місцевого самоврядуваннянесуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою,державою, юридичними і фізичними особами.

Таким чином, ОСОБА_4 як начальник управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому, відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України, є службовою особоюоргану місцевого самоврядування.

Крім того відповідно до Примітки 1 ст. 368 КК України посада ОСОБА_4 згідно зі статтею 6 Закону України «Про державну службу» належить до категорії «Б», як керівник структурного підрозділу органумісцевого самоврядування, а тому займає відповідальне становище.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 22, ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та зобов`язана, як державний службовець, дотримуватись вимог вищевказаного закону.

Відтак, ОСОБА_4 знала та розуміла, що вказаними вимогами Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові особи, уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені ст. 24 вказаного Закону.

У відповідності до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи місцевогосамоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Проте, ОСОБА_4 будучи службовою особою, на яку покладено здійснення адміністративно-господарських обов`язків, займаючи відповідальне становище при виконанні своїх службових обов`язків вчинила корупційний злочин, а саме: одержала неправомірну вигоду від директора ТОВ«КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС» ОСОБА_9 , у сумі 10% від вартості оплачених з бюджету Чорноморської міської ради виконаних робіт ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС» на загальну суму 1 055 634 тис грн.

Так, на території України здійснює свою підприємницьку діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», директором в якому є громадянин ОСОБА_9 .

До основних видів діяльності ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», , що зареєстровано в місті Чорноморськ Одеського району Одеської області, у тому числі входить комплексне обслуговування об`єктів, діяльність у сфері архітектури, інжинірингу, геології та геодезії, надання послугтехнічного консультування в цих сферах, оптова торгівля водопровідним іопалювальним устаткуванням і приладдям до нього, будівництво споруделектропостачання та телекомунікацій, установлення та монтаж машин іустаткування, монтаж водопровідних мереж, систем опалення такондиціонування.

В той же час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніш 31.03.2023 року у начальника управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 , яка в силу займаної посади, могла і впливала на укладення договорів від імені управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, підписання актів приймання виконаних робіт та безперешкодну оплату таких договорів за бюджетні кошти, виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок таких службових можливостей, у зв`язку з чим остання з метою конспірації своїх протиправних дій та намірів, розробила протиправну схему отримання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання відповідно до якої вона має вести перемовини з директорами та представниками суб`єктів господарської діяльності, а керівнику господарчої групи управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_10 відвела роль пособника, який на її вимогу має особисто для неї отримувати таку неправомірну вигоду, визначивши її суму у розмірі 10% від загальної сумивартості укладених договорів, після зарахування грошових коштів на рахунки суб`єктів господарської діяльності.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний план, 31.03.2023 року близько 11 год. 00 хв. перебуваючи у своєму робочому кабінеті управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеськоїобласті за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе 8 А, реалізуючи свій умисел направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, звернулася до підлеглого їй керівника господарчої групи управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_10 та повідомила останньому, що між нею та директором ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», ОСОБА_9 наявна домовленість про передачу особисто для неї неправомірної вигоди у сумі 10% від загальної вартості договорів укладених вищевказаним суб`єктом господарської діяльності, за безперешкодне укладення таких договорів, прийняття виконаних робіт та їх подальшу оплату, у зв`язку зчим ОСОБА_10 має виступити посередником при передачі ранішеобумовленої суми неправомірної вигоди згідно договорів № 5 від 16.01.2023 року, № 126 від 15.05.2023 року, № 127 від 15.05.2023 року, при цьому повідомивши ОСОБА_10 , що розмір неправомірної вигоди узгоджений з ОСОБА_11 має становити 10% від загальної суми вартості договорів, після їх оплати.

Того ж дня, ОСОБА_10 розуміючи протиправність вимог та дій ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.

Надалі, 25.05.2023 року, встановити більш точний час не надалось можливим, з розрахункових рахунків управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № UA 0019188, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 відкритих в Державній казначейській службі України на розрахунковий рахунок ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», № НОМЕР_3 відкритому в АБ «Південний» м. Одеси перераховано бюджетні кошти на загальну суму 1 055 634 тис грн.

В подальшому, 30.05.2023 року директор ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬСЕРВІС», ОСОБА_9 , із застосування засобів швидких повідомлень у месенджері «Viber», повідомив ОСОБА_10 про необхідність заїхати до офісу ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, 50.

Того ж дня, 30.05.2023 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 , діючи за вказівкою свого безпосереднього керівника ОСОБА_4 та на прохання ОСОБА_9 , прибув до службового кабінету офісу № 41-Н ТОВ «КЛІМАТКОНТРОЛЬ СЕРВІС», розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Паркова, 50, де в ході спілкування з ОСОБА_10 , директор ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», ОСОБА_9 провівши за участі останнього розрахунки суми неправовірної вигоди, що склала 10 % від вартості оплачених з бюджету Чорноморської міської радита виконаних робіт ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС» на загальну суму 1 055 634 тис грн., передав особисто для ОСОБА_4 неправомірну вигодув розмірі 105 600 тис грн.

Наступного дня, 31.05.2023 року близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму робочому кабінеті управління освіти Чорноморськоїміської ради Одеського району Одеської області за адресою: Одеська область,м. Чорноморськ, вул. Хантадзе 8 А, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, продовжуючи використовувати своє службове становище, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди до кінця, особисто отримала від директора ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС», ОСОБА_9 через підлеглого їй працівника - керівника господарчої групи управління освіти Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_10 , неправомірну вигоду за безперешкодне укладення та оплату договорів № 5 від 16.01.2023 року, № 126 від 15.05.2023 року, № 127 від 15.05.2023 року, у розмірі 105 600 тис. грн., що складає 10 % від вартості оплачених з бюджету Чорноморської міськоїради та виконаних робіт ТОВ «КЛІМАТ КОНТРОЛЬ СЕРВІС» на загальнусуму 1 055 634 тис грн. та подальшим безперешкодним укладенням договорів за бюджетні кошти з цим підприємством.

Після цього злочинну діяльність ОСОБА_4 припинено працівниками правоохоронних органів.

На підставі викладеного, 01.06.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди завчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй тяжкого кримінального правопорушення, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Заставу просив визначити на розсуд слідчого судді.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення поданого клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що ризикі зазначені у клопотанні не відповідають дійсності та є формально зазначеними. Стороною обвинувачення не доведено будь яких підстав щодо неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно її підзахисної. Зазначила, що у ОСОБА_4 донька наразі потребує реабілітації після оперативного втручання, у зв`язку із чим потребує догляду матері. Звернула увагу слідчого судді на те, що підозрювана з пред`явленою їй підозрою погоджується, має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом ІІІ групи та на даний час проходить обстеження та лікування в КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер» з приводу доброякісного новоутворення жирової тканини. Надавши у судовому засіданні письмове заперечення на клопотання сторони обвинувачення та характеризуючі матеріали відносно підозрюваної просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно її підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а у випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі, передбаченому КПК України для тяжкості інкримінованого підозрюваній кримінальнго правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_4 з пред`явленою їй підозрою погодилася. Зазначила, що потребує обстеження та лікування з приводу виявлення у неї пухлини та можливо в подальшому оперативного втручання. Також звернула увагу на те, що її донька потребує її допомоги, так як наразі вона після оперативного втручання. За викадених обставин просила обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, також приймаючи до уваги заперечення сторони захисту з додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.06.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди завчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлено таке.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується: протоколами допиту свідка, протоколом затримання, протоколом обшуку та іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину. Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрювана ОСОБА_4 з пред`явленою їй підозрою погоджується та визнає викладені у ній обставини.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувчення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрювана незаміжня, на утриманні неповнолітній дітей не має, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_4 з огляду на те, що вона має зареєстроване місце проживання, двох повнолітніх доньок, а також майно, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи також те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено усіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та наразі підозрюваній ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідка, на показання якого сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої їй підозри та який в подальшому буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, в частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що стороною обвинувачення такий ризик необґрунтований з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та позитивно характеризується за місцем роботи, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків.

Надані стороною захисту у судовому засіданні медичні документи відносно підозрюваної ОСОБА_4 не доводять критичний стан здоров`я підозрюваної на момент розгляду клопотання слідчим суддею та неможливість утримання її під вартою.

Посилання сторони захисту на те, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як донька підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_12 , яка проживає із нею, потребує догляду матері, оскільки наразі пройшла оперативне лікування, слідчий суддя вважає недоречними, адже донька підозрюваної є повнолітньою та наразі згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого оториноларингологічного відділення № 10835/393 її стан стабілізовано та з покращенням останню 01.06.2023 року виписано на поліклініку.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваної, забезпечити належну процесуальну поведінку останньої можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану корупційного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначені розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 є посадовою особою Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, з метою забезпечення виконання покладених на неї обов`язків, що створює у суспільстві негативне враження про хабарництво, вседозволеність та використання свого службового становища посадовими особами органів місцевого самоврядування в цілях незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів під час воєнного стану у країні, коли кожна гривня державного бюджету є важливою складовою для допомоги державі в супротиві проти збройної агресії, та вважає вказаний випадок виключним.

Слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на характер інкримінованого підозрюваній ОСОБА_4 кримінального правопорушення (одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди завчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід визначити заставу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, яка на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000125 від 03.04.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

ОСОБА_1