КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 26 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва, розглянувши клопотання прокурора, продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 26 серпня 2023 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, виходив з того, що заявлені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є дійсними та триваючими, а тому, на даний час, вони виключають можливість для застосування до обвинувачення, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 скасувати.

Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме на домашній арешт або особисте зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки на теперішній час необхідність у продовженні застосування найбільш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 відсутня, з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, якого він, як стверджує захисник, фактично не вчиняв.

ОСОБА_5 , як зазначає у скарзі захисник, щиро та послідовно повідомляв як органу досудового розслідування, так і в теперішній час суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке має ознаки ст. 125 КК України, проте, з моменту затримання і дотепер, факту заволодіння мобільним телефоном потерпілого не визнавав, телефоном не заволодівав, що унеможливлює кваліфікацію його дій за ст. 187 КК України.

Стороною обвинувачення при поданні клопотання про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як вважає захисник, не доведено жодного з ризиків, передбачених, пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: щодо переховування від органів досудового розслідування або суду; щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків та щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, рідну матір та не має можливості виїхати за межі України під час воєнного стану. Сторона обвинувачення не надала доказів можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків з боку ОСОБА_5 , а в ході допиту потерпілий та свідки не повідомляли про можливі погрози з його боку.

Доказів того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, сторона обвинувачення також не надала.

КПК України, як зазначає у скарзі захисник, покладає обов`язок доведення ризиків не процесуальної поведінки особи та неможливості застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу на сторону обвинувачення, у зв`язку з чим сторона захисту вважає, що сторона обвинувачення цього не зробила, а тому, за наявності вищевикладених обставин, є всі підстави для скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснено без участі сторін кримінального провадження, оскільки прокурор та захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули та не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу, як це передбачено ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а тому оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини даного кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Що ж стосується посилання у скарзі захисника на те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 мають ознаки ст. 125, а не ст. 187 КК України, оскільки останній не визнавав факту заволодіння мобільним телефоном потерпілого та телефоном не заволодівав, то вони не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказані обставини знаходяться поза межами предмету апеляційного розгляду та мають перевірятися виключно судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 26 серпня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника останнього - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 26 серпня 2023 року включно, -без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 757/36571/22-к

Номер провадження: 11-кп/824/4220/2023

Категорія: ч. 4 ст. 187КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1