Справа № 696/512/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду Черкаської області кримінальне провадження від 18.04.2023, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », інвалід 3 групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 17 квітня 2023 року, близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи біля приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із переломом кісток носу і раною в даній області, яка розташована на поверхні синця та синців повік обох очей, і за ознакою короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії ЛЕГКИХ, що спричинило короткочасний розлад здоров`я відповідно до висновку експерта №05-6-01/115 від 04.05.2023.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у скоєному правопорушенні повністю. По суті справи пояснив, що біля магазину у с.Тимошівка між ним та потерпілою ОСОБА_6 виник конфлікт. Потерпіла почала до нього чіплятися, провокувати, на що він викликав поліцію. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_6 почала обзивати його жінку, тому він не стримав себе та наніс потерпілій удар в голову, внаслідок чого заподіяв ушкодження, які значаться в обвинувальному акті.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 вказала, що того дня йшла до тітки. Біля магазину зустріла знайомих з якими залишилася. Коли ОСОБА_3 проходив повз їхню компанію, то сказав, щоб вони йшли на передову. Вона не стрималася та почалася словесна перепалка, після чого приїхали працівники поліції. Коли вона сказала на дружину ОСОБА_3 «підагогша», останній завдав їй удар, від якого вона впала на підлогу. Просила задовольнити цивільний позов, вказала, що після нанесеного удару у неї змінилося життя, вона погано спала, схудла, зазнала додаткових переживань та страждань, тому моральна шкода визначена саме у 10000 грн. В письмовій заяві зазначила, що просить призначити обвинуваченому максимальне покарання.

Крім показів ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- рапортом помічника чергового т.в.о. начальника СПД №2 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 17.04.2023 (а.к.п. 76);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.04.2023 (а.к.п. 77);

- висновком експерта №_05-6-01/115_ від 04.05.2023, де згідно даних судово-медичної експертизи та додаткових даних у ОСОБА_6 мало місце наступне ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку із переломом кісток носу і раною в даній області, яка розташована на поверхні синця та синці повік обох очей. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпіла повідомила в обставинах огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознакою короткочасного розляду здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ, що спричинило короткочасний розляд здоров`я (а.к.п. 78-79);

- протоколом огляду предметів від 05.05.2023 (а.к.п. 80);

- даними відеозапису (а.к.п. 81), де зафіксований удар ОСОБА_3 потерпілій;

- протоколом огляду предметів від 09.05.2023 (а.к.п. 83-84);

- даними відеозапису (а.к.п. 86), де вбачається конфлікт між обвинуваченим та потерпілою, в ході якого ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 удав, від якого остання впала на підлогу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2023 та ілюстративною таблицею до неї (а.к.п. 87-91);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2023 та ілюстративною таблицею до неї (а.к.п. 92-96);

- висновком експерта №_05-6-01/150_ від 16.05.2023 (а.к.п. 97), відповідно до якого, не виключено, що тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час допиту від 26.04.2023 року, дані якого вказані у постанові, та під час проведення за її участю слідчого експерименту від 04.05.2023 року;

- висновком експерта №_05-6-01/151_ від 16.05.2023 (а.к.п. 98), відповідно до якого не виключено, що тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який ОСОБА_8 вказала під час допиту від 10.05.2023 року, дані якого вказані у постанові, та під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 10.05.2023 року;

- постановою Кам`янського районного суду від 13.07.2023 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з яким судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо, щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Надані суду докази зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого стороною обвинувачення, в судовому засіданні доведенно вину обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі безпосередньо.

Будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, вони узгоджуються і взаємодоповнюють один одного.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку - умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

Виходячи з вимог ст. 50,65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Як особа, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, працює ФОП « ОСОБА_3 », на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, а також особу обвинуваченого, який скоїв кримінальне правопорушення вперше, працює, і хоч зазначив, що щиро кається, але в потерпілої пробачення після скоєного не просив, так і в судовому засіданні також не вибачався, враховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім покарання для виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України, суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду із цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 1803,70 грн. та 10000,00 грн. в рахунок завданої моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги понесенням нею витрат на лікування в наслідок отриманих з вини обвинуваченого тілесних ушкоджень, що складає матеріальну шкоду, а також моральними витратами за період намагання поновлення порушених прав, перенасиченням негативними емоціями, психічними переживаннями.

Позивачем надано фіскальні чеки із ДП «Медичний центр «ЛУР+» та аптеки, які підтверджують витрати ОСОБА_6 на лікування у розмірі, що зазначений у цивільному позові, а саме 1803,70 грн. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди.

Що стосується позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь цивільного позивача ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру не майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_6 неправомірним діями обвинуваченого ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичному болі та моральних переживаннях потерпілої, в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, порушенням нормальних життєвих зв`язків і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина).

Отже, щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині суд зазначає, що твердження позивачки про завдання їй моральної шкоди, внаслідок протиправних дій обвинуваченого є обґрунтованим, але зауважує, що своєю поведінкою потерпіла, провокувала обвинуваченого на певні дії та розпалювала конфлікт, поводилась досить агресивно за що була притягнута до адміністративної відповідальності, тому ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості і справедливості вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 128, 368 КПК України, необхідно стягнути на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 2000 гривень, що буде співрозмірним, справедливим і розумним.

Крім того, положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У цивільному позові заявлена вимога про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої кошти за правову допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування понесених витрат, адвокат ОСОБА_9 надав витяг з договору про надання правової допомоги №10/05/23 від 10.05.2023 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які особа понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи згідно договору про надання правової допомоги №10/05/23 від 10 травня 2023 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 10 травня 2023 року.

Обвинувачений та його захисниця в судовому засіданні не погодилися із сумою, яку просить стягнути представник потерпілої, так як така є явно завищеною.

З досліджених судом письмових доказів, наданих в обґрунтування понесених витрат, судом встановлено, що понесені потерпілою ОСОБА_6 процесуальні витрати у кримінальному провадженні у вигляді витрат на професійну правову допомогу, документально підтверджені лише на суму 4500,00 грн., а саме: складення позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у розмірі 2000,00 грн та участь захисника в одному судовому засіданні, що визначене у попередньому (орієнтованому) розрахунку сум судових витрат (а.с. 59), що становить 2500,00 які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 .

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 349, 366 368,373, 374,381,382 395 КПК України, ч.2 ст. 125 КК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот гривень) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 1803,70 грн (одна тисяча вісімсот три гривні сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 кошти за правову допомогу адвоката у розмір 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- DVD-R диск, без позначень виробника ємністю 4,37 Gb. 16х120 min. на якому виконаний чорним кольором напис: «Удар Стрелецькій» та DVD-R диск, без позначень виробника ємністю 4,37 Gb. 16х120 min. на якому виконаний чорним кольором напис: «17.04.2023 Тимошівка», які знаходяться у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1