Єдиний унікальний номер справи 185/3432/23
Провадження № 1-кп/185/571/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000062 від 13 січня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волоконівка Волоконівського району Бєлгородської області РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В :

В кінці липня 2022 року у денний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи доброзичливі та довірливі відносини з останнім, залишив на зберігання своє майно, а саме ланцюгову бензинову пилу марки «РОСТЕХ» моделі «БП-45РТ» синьо-чорного кольору, тим самим ввірив обвинуваченому ОСОБА_3 вказану бензопилу. Наступного дня, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна, а саме ланцюгової бензинової пили марки «РОСТЕХ» моделі «БП - 45РТ» синьо-чорного кольору, яка була йому ввірена. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, в період воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, без будь-якого дозволу від потерпілого продав її третій особі, там самим здійснив розтрату чужого майна, яке було ввірене йому, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 1220.00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що в липні 2022 року його знайомий ОСОБА_5 залишив після спільної виконаної роботи в нього вдома бензопилу. Наступного дня бензопилу потерпілий не забрав, тому він вирішив її продати. Дозволу ОСОБА_5 на продаж вказаного інструменту не надавав. Він продав бензопилу знайомому за 500 грн., які витратив на продукти харчування. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Під час проведення досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, викрадене майно повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочині підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжкого злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Заявлене прокурором в обвинувальному акті та під час промови в судових дебатах обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, - не може бути визнано такою, виходячи з наступного.

Вчинення розтрати чужого майна, яке було ввірене особі, в умовах воєнного стану утворює окремий склад злочину, який передбачений ч.4 ст.191 КК України, тому суд не може ще раз враховувати вчинення цього злочину в умовах воєнного стану при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав, викрадене майно повернуто, наявності пом`якшуючого його покарання обставини, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не призначає обвинуваченому додаткове покарання, передбачене як обов`язкове в санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, оскільки відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. Обвинувачений ОСОБА_3 ніяких посад не обіймав під час вчинення інкримінованого злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно звіту експерта було витрачено 220.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 220.00 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на бензинову ланцюгову пилу марки «РОСТЕХ», моделі «БП-45РТ», з корпусом чорного-синього кольору, - в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 220.00 гривень.

Речовий доказ:

- бензинову ланцюгову пилу марки «РОСТЕХ», моделі «БП - 45РТ», з корпусом чорного-синього кольору, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2023 року на бензинову ланцюгову пилу марки «РОСТЕХ», моделі «БП-45РТ», з корпусом чорного-синього кольору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1