ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/973/23 Справа № 183/4795/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000564, про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, маючої вищу освіту, директора ТОВ «ЗСМУ», раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_6 інкримінованих їй злочинів, при цьому, слідчий суддя врахував відсутність ризиків переховування від суду та впливу підозрюваної на свідків у цьому кримінальному провадженні та дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу та про необхідність зобов`язання підозрюваної прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор зазначає, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй злочинів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Окрім цього вказує, що підозрювана може використовувати моральний тиск на свідків та інших підозрюваних, незаконно впливаючи на них, висловлюючи погрози, з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрювану та її захисника, які кожен окремо та разом просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно матеріалів справи слідує, що 29 вересня 2021 року до ЄРДР за № 0000564 відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

23 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, що виразилось у привласненні майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, вчинені організованою групою, виступаючи виконавцем, а також складенні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненого організованою групою, як виконавець.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20 грудня 2021 року; протоколом огляду місця події від 16 червня 2022 року; висновком експерта № 1574-22 від 21 грудня 2022 року; договором підряду № 94 від 14 липня 2021 року; договором субпідряду № 001-с/94 від 14 липня 2021 року; висновком експерта № 1575-22 від 21 грудня 2022 року; письмове рішення єдиного учасника № 30 від 03 червня 2021 року, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

В той же час, слідчий суддя не вбачав наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні.

Слідчий суддя вказав, що прокурором не був доведений ризик можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, оскільки прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винною в інкримінованих злочинах. При цьому на підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу. Таким чином, слідчий суддя вважав, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з боку підозрюваної ОСОБА_6 , то слідчий суддя звернув увагу на те, що в матеріалах клопотання відсутні докази допиту в якості свідків певних осіб, а за відсутності свідків у кримінальному провадженні відповідно і відсутній ризик впливу на свідків. При цьому на підтвердження наявності ризику впливу підозрюваної на інших підозрюваних прокурором не надано жодного доказу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 в тому числі особливо тяжкого злочину, є безпідставними, оскільки дана обставина була врахована слідчим суддею під час розгляду справи у суді першої інстанції.

З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.

Запобіжний захід щодо підозрюваної обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000564, про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4