Справа № 334/3199/23
Номер провадження № 1-кп/334/499/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області про закриття кримінального провадження №0000087 від 12.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з підстав, передбачених пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

27.04.2023 до суду надійшло клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області про закриття кримінального провадження №0000087 від 12.01.2013 року. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що У провадженні слідчого відділу Відділення поліції № 4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження Nol000087 від 12.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 10 години 40 хвилин 08.01.2013 до 11 години 25 хвилин 12.01.2013, невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на таємне заволодіння чужим майном поєднане з проникненням до житла, знаходячись на території дачного кооперативу «Будівельник» в м. Енергодарі Запорізької області, шляхом віджиму дверей будинку АДРЕСА_1 , проникла до будівлі звідки викрала інструменти, які належать ОСОБА_4 , чим заподіяно збитки на загальну суму 4800 грн. У ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що у нього у володінні є дача на території дачного кооперативу «Будівельник» в м. Енергодарі Запорізької області. 08.08.2013 близько о 12 годині 00 хвилин поїхав з дачі, закривши ворота на замок. 12.01.2013 він приїхав на дачу та виявив, що ворота відчинені, крім того, він побачив, що двері до гаража відкриті та звідти зникли інструменти.

Під час досудового розслідування проведено всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню, проте не було встановлено достатніх доказів для доведення винуватості конкретної особи причетної до скоєння вказаного кримінального правопорушення та вичерпані всі можливості отримати нові докази.

Згідно із п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно із ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, ніж десять років, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років, тобто закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, посилався на те, що у кримінальному провадженні здійснені всі дії, спрямовані на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, проте встановити таку особу не вдалось.

Вивчивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з долученими до нього додатками, суд доходить таких висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, закривається судом.

Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів, зокрема витягу з ЄРДР за № 0000087, слідує, що 12.01.2013 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за наступною фабулою: в період часу з 08.01.2013 року 10 годин 40 хвилин по 12.01.2013 11 годин 25 хвилин, невстановлена особа, маючи намір на таємне заволодіння чужим майном поєднане з проникненням до житла, знаходячись на території дачного кооперативу «Будівельник» в м. Енергодарі Запорізької області шляхом віджиму дверей будинку АДРЕСА_1 , проникла до будівлі, звідки викрала інструмент, що належав потерпілому ОСОБА_4 чим завдала останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4800 грн..

У відповідності до клопотання прокурором констатовано, що під час досудового розслідування проведенні слідчі та оперативно-розшукові заходи, однак встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення не надалось можливим.

Згідно із ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Як слідує з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

В той же час частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч. 6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.05.2019 № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Відповідно до витягу з ЄРДР, та інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні № 0000087 від 12.01.2013 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що по кримінальному провадженню № 0000087, внесеному до ЄРДР 12.01.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та станом на день розгляду клопотання закінчився строк давності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 314, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області про закриття кримінального провадження №0000087 від 12.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з підстав, передбачених пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000087 від 12.01.2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1