Справа № 366/775/23
Провадження № 1-кп/366/133/23
В И Р О К

Іменем України

08 серпня 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 законного представника малолітного потерпілого ОСОБА_6 - матері ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження № 0001394 від 15.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грезля, Поліського (Вишгородського) району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не інваліда, не депутата, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 17.11.2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідува не встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, членом сім`ї, а саме чоловіком матері потерпілої ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , звернув свою увагу на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в одній із кімнат будинку, який розташований за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що потерпілій не виповнилось 16 років та в цей час в останнього виник протиправний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, а також приховування їх від оточуючих, відвів ОСОБА_6 , до приміщення кухні, яка знаходиться в будинку, за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, того ж дня, близько 19 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кухні в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з ОСОБА_6 , яка є особою, якій не виповнилось 16 років, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, стягнув з останньої штани, труси та за допомогою фалангів пальців правої руки здійснив вагінальне проникнення до тіла потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, тобто у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням частини тіла, вчинені членом сім`ї.

Крім того, 08 грудня 2022 року більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, членом сім`ї, а саме чоловіком матері потерпілої ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , звернув свою увагу на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в одній із кімнат будинку, який розташований за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що потерпілій не виповнилось 16 років та в цей час в останнього виник протиправний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, а також приховування їх від оточуючих, відвів ОСОБА_6 , у приміщення кухні, яка знаходиться в будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, того ж дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кухні, яка розташована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з ОСОБА_6 , яка є особою, якій не виповнилось 16 років, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, стягнув з останньої штани, труси та за допомогою фалангів пальців правої руки здійснив вагінальне проникнення до тіла потерпілої. -

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, тобто у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням частини тіла, вчинені членом сім`ї.

Крім того, 21 грудня 2022 року більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, членом сім`ї, а саме чоловіком матері потерпілої ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , звернув свою увагу на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в одній із кімнат будинку, який розташований за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, що потерпілій не виповнилось 16 років та в цей час в останнього виник протиправний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, а також приховування їх від оточуючих, відвів ОСОБА_6 , до приміщення сараю, який знаходиться на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, того ж дня близько 16 год. 00 хв. більш точного часу в ході посудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні сараю, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з ОСОБА_6 , яка є особою, якій не виповнилось 16 років, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, стягнув з останньої піпани, труси та за допомогою фалангів пальців правої руки здійснив вагінальне проникнення до тіла потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, тобто у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням частини тіла, вчинені членом сім`ї.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, та не допитувати з приводу фактичних обставин, оскільки йому соромно та не приємно як згадувати так і говороти про всі деталі.

Законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде. При обранні міри покарання обвинуваченому просили суд врахувати всі пом`якшуючі обставини та не застосовувати відносно нього суворого, реального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 155 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням частини тіла, вчинені членом сім`ї.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, яка страждає на психічний розлад, а також щодо малолітньої дитини - п. 6; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах - п. 6-1; вчинення злочину в умовах воєнного стану - п. 11.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, виховує двох дітей.

При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, особу обвинуваченого, його молодий вік, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, позицію законного представника малолітнього потерпілого, яка просила призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 155 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу винного ОСОБА_4 , який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що побувши в умовах СІЗО він усвідомив свою поведінку, визнав провину, його особисте ставлення до вчиненого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також наявність обставин, що пом`якшують його покарання - повне визнання вини, щире каяття, позицію законного представника, яка просила обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до п п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 75, 76, ч. 2 ст. 155 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з випробуванням та іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1 (періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації); п. 2 (повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи).

До набрання вироком законної сили, змінити засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, звільнивши його з-під варти із зали суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час перебування в установі попереднього ув`язнення як запобіжний захід - тримання під вартою під час судового розгляду даного кримінального провадження починаючи з 22 грудня 2022 року по день звільнення з під варти, тобто по 08 серпня 2023 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибути до 23 год. 00 хв. 08.08.2023 року за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , зареєструватись в органі Національної поліції до 14 год. 00 хв. 09.08.2023 року.

- не залишати своє житло за адресою АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби відносно засудженого ОСОБА_4 діє до моменту набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 08.10.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 7655 гривень.

Речові докази (труси та спортивні штани ОСОБА_4 , труси рожевого кольору та колготи чорного кольору ОСОБА_6 ), які згідно ухвали слідчого судді від 23.12.2022 року залишені на зберігання в СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Копію вироку направити для виконання органу Національної поліції України за місцем відбування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту до ВП № 1 Вишгородського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.

Суддя ОСОБА_7