Справа № 297/2926/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у кримінальному провадженні внесеному 04.04.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000535,

В С Т А Н О В И В:

До Берегівського районного суду надійшло клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у кримінальному провадженні внесеному 04.04.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000535.

Клопотання обґрунтовує тим, що 04 квітня 2013 року СВ Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535 за матеріалами кримінальної справи №3207305, від 07.04.2005 року та розпочато досудове розслідування, за ознаками злочину передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України.

Досудове розслідування по даному кримінальному провадження встановлено, що 28 січня 2005 року в Іршавський РВ УМВС звернулась із заявою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 про те, що просить прийняти міри до ОСОБА_5 мешканця с.Арданово, який разом з ОСОБА_6 мешк. с.Кам`янське, зловживаючи її довірою продали її громадянину Болгарії ОСОБА_7 , який змусив займатися проституціє у нічному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в Іспанії.

23 березня 2005 року звернулась із заявою ОСОБА_8 , 1974 року народження, мешк АДРЕСА_2 , про те, що просить прийняти міри до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мешк с. Кам`янське, які 29.02.2004 року продали її в Іспанію громадянину Боглгарії ОСОБА_11 в нічний клуб де її заставили займатись проституцією та сексуально експлуатували.

15.02.2005 року за результатми розгляду заяви ОСОБА_4 Іршавським РВ УМВС відмовлено в порушення кримінальної справи по мотивам ст.6 п.1 ч.1 КПК України ( в редакції 1960 року).

11 квітня 2005 року слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області за результатми розгляду заяви ОСОБА_8 прийнято рішення про відмов в порушенні кримінальної справи по мотивам ст.6 п.1 ч.1 КПК України ( в редакції 1960 року) .

Вказані постанови про відмову порушенні кримінальної справи скасовані прокуратурою Закарпатської області для додаткової перевірки .

07 квітня 2005 року СУ УМВС України в Закарпатській області порушено кримінальну справу по факту торгівлі людьми, тобто незаконного продажу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за кордон для подальшого сексуальної експлуатації, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

В послідуючому в ході досудового розслідування встановлено, що під час опитування та допиту як потерпілого ОСОБА_4 повідомила, що восени 2003 року її знайомий ОСОБА_26 з с. Н. Ремета, Берегівського району познайомив її з ОСОБА_5 мешк с.Арданово та ОСОБА_6 мешк. с. Кам`янське, Іршавського району, з метою, що ОСОБА_5 допоможе їй у виготовленні документів для виїзду за кордон з метою працевлаштуванням за межами України. В послідуючому ОСОБА_9 познайомив ОСОБА_4 з ОСОБА_11 , який зобов`язався працевлаштувати ОСОБА_4 в Іспанії, а ОСОБА_9 повинен був допомогти їй у виготовленні документів для виїзду закордон, які він виготовляв за власний рахунок. 16 січня 2004 року ОСОБА_5 забрав ОСОБА_4 з додому та відвіз у м.Ужгород на невстановлену квартиру де вона заночувала по знайомилась з дівчиною на ім`я ОСОБА_18 , з якою наступного дня ОСОБА_4 поїхала Словакію, куди їх відвіз незнайомий їй чоловік, за проїзд заплатив ОСОБА_5 .. Прибувши у Словакію дівчат зустрів ОСОБА_11 , який відвіз їх в Чехію де ОСОБА_11 познайомив їх з ОСОБА_44, якй забрав у них паспорт громадянина України для виїзду закордон, а через два тижні приніс їм інші паспорти, де були зовсім не їх анкерні дані і з цим документом вона поїхала в Іспанію , де їй повідомили, що вона будує займатись проституцією, що вона робила в послідуючому протягом шести місяців, так як боялась за своє життя. Тоді ж знаходячись в Іспанії на квартирі де проживала разом з іншими дівчатами під наглядом громадян Болгарії на ім`я ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , вона познайомилась з ОСОБА_23 з якою в послідуючому втекла з нічного клубу де надавала сексуальні послуги за гроші, які в послідуючому віддавала ОСОБА_22 або ОСОБА_11 , так як останні стверджували, що купили її в ОСОБА_5 заплативши за неї гроші у сумі 2000 євро. Тоді як ОСОБА_4 та ОСОБА_23 втекли з нічного клубу, відразу ж звернулись до правоохоронних органів Іспанії на неправомірні дії ОСОБА_22 , ОСОБА_11 та ОСОБА_44, а також вказали місцезнаходження квартири де їх утримували, тому ОСОБА_22 та ОСОБА_11 були затримані правоохоронними органами Іспанії, а квартира в якій вони проживали була опечатана. У зв`язку із затриманням ОСОБА_22 та ОСОБА_11 правоохоронні органи Іспанії проводили розслідування по факту неправомірних дій з боку ОСОБА_22 та ОСОБА_11 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_23 .

Під час опитування та допиту як потерпілого ОСОБА_8 повідомила, що у середині жовтня 2003 року знаходячись з ОСОБА_9 її познайомив ОСОБА_26 , після знайомства з ОСОБА_9 останній познайомив її з ОСОБА_11 , який запропонував їй працевлаштування в Іспанії, а саме догляд за літньою жінкою. Вона погодилась на таку пропозицію ОСОБА_11 , тому для виготовлення відповідних документів для виїзду закордон передала ОСОБА_11 гроші у сумі 1000 євро. Після виготовлення документів 28.02.2004 року її з дому забрав ОСОБА_9 , який відвіз її в м. Ужгород на квартиру де на неї чекав ОСОБА_11 . Тоді на даній квартирі вона заночувала, а 29.02.2004 року ОСОБА_11 привів, ще двох незнайомих їй дівчат з якими вона поїхала в Іспанії. Виїзжаючи з України в неї були всі документи заповнені на її імя. По дорозі в Іспанію знаходячись за межами України в Словакії, їх зустрів незнайомий їй громадянин України, якому вона передала свій паспорт громадянина України для виїзду закордон для отримання візи, а коли їй повернули паспорт, то виявила, що в ньому містяться не її анкетні дані. Отримавши даний документ вона поїхав в Іспанію , де прибувши на невстановлену квартиру проживала протягом шести місяців, де також проживав і ОСОБА_11 та жінка на ім`я ОСОБА_27 , які примушували її надавати сексуальні послуги, однак при цьому всі події відбувались за межами України на території Іспанії, де ОСОБА_22 та ОСОБА_11 були затримані правоохоронними органами за заявами ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Крім того, допитано як свідка ОСОБА_26 , який повідомив, що дійсно познайомив ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , так як неодноразово приїздив з ОСОБА_4 додому до ОСОБА_5 в с.Арданово, де відпочивали. Одного дня у грудні 2003 року дізнався від ОСОБА_5 , що останній має друзів із-за кордону, які підшукують дівчат для роботи швеями закордоном, тому він під час однієї із зустрічей з ОСОБА_4 запропонував їй працевлаштування через ОСОБА_5 закордоном. На вказану пропозицію ОСОБА_4 погодилась відразу, без будь-якого примусу та переконань, однак всі питання, щодо виготовлення документів для виїзду закордон, а також щодо працевлаштування узгоджувала з ОСОБА_5 .. Однак питаннями працевлаштуванням займався ОСОБА_11 громадянин Болгарії, товариш ОСОБА_5 , який і їздив з дівчатами закордон . З вказаними особами він також ознайомив і ОСОБА_8 , яку також як і ОСОБА_4 він познайомив з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 оскільки ОСОБА_23 також бажала поїхати на заробітки закордон. Вказані дівчата особисто спілкувались з ОСОБА_11 , який зобов`язувався працевлаштувати ОСОБА_4 та ОСОБА_23 закордоном, а участь ОСОБА_5 була тільки у сприянні виготовити документи для виїзду закордон, а сам ОСОБА_5 за межі України з дівчатами не їздив та не працевлаштовував у Іспанії, оскільки цим питанням займався ОСОБА_11 , який був у послідуючому притягнутий до відповідальності в Іспанії, за те що примушував ОСОБА_4 та ОСОБА_23 займатись проституцією в нічних клубах в Іспанії за що ОСОБА_11 був затриманий та засуджений правоохоронними органами Іспанії.

Разом з тим, під час допитів ОСОБА_31 та ОСОБА_32 останні повідомили, що познайомились з ОСОБА_11 через ОСОБА_9 , якого знають як близького друга їх подруги ОСОБА_6 . Під час спілкування з ОСОБА_11 , останній запропонував їм роботу в Іспанії по наданню сексуальних послуг, тому вони виїзжаючи з України закордон знали, що їдуть для роботи яка полягає у наданні сексуальних послуг. Також, під час допитів останні зазначили, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_23 були знайомі, оскільки неодноразово зустрічались з ним в одній компанії восени 2003 року де був також присутній ОСОБА_11 разом з ОСОБА_26 , та ОСОБА_9 з ОСОБА_6 , коли неодноразово відпочивали на дискотеках та у нічних клубах в м.Ужгород, де також була присутня і ОСОБА_35 .

Однак , в ході слідства не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_35 , яку не надалось можливим допитати, оскільки остання проживає за межами України на території Іспанії з громадянина Болгарії ОСОБА_11 , однак місце її проживання та перебування слідством не встановлено, до того ж вказана особа до правоохоронних органів із заявою, щодо вчинення відносно неї злочину не зверталась.

У огляду на викладене матеріали кримінального провадження № 0000535 від 04.04.2013не містять доказів, щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України та не здобуто достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_9 про підозру, оскільки згідно ч.2 ст.149 КК України кримінальна відповідальність настає за торгівлю людьми або здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи, вчинені щодо неповнолітнього або щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, або особою, ід якої потерпілий був у матеріальній чи іншій залежності, або поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого чи його близьких, або з погрозою застосування такого насильства, тоді як сам ОСОБА_37 своїми діями не вчиняв вказаних ознак, так як тільки допоміг ОСОБА_4 у заміні паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон , а також познайомив її з громадянином Болгарії ОСОБА_11 , з яким познайомились через ОСОБА_26 , який 11.07.2014 року виявлений мертвим вдома за місцем проживання АДРЕСА_3 , без ознак насильства.

На підставі викладеного, в ході розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що матеріали провадження не містять доказів, щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_40 та ОСОБА_35 були особисто знайомі з громадянином Болгарії ОСОБА_11 , з яким познайомились через ОСОБА_26 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .. Всі дівчата особисто спілкувались ОСОБА_11 , при цьому виїзджали за межі України легально на підставі офіційних документів, без будь-якого примусу або ж інших неправомірних дій з боку ОСОБА_9 , до того ж під час розслідування ОСОБА_31 та ОСОБА_40 показали, що їдучи закордон на роботу добровільно та свідомо знали, про те, що будуть надавати сексуальні послуги на межами України, так як про це їм говорив ОСОБА_11 , який відкрито говорив про це та у послідуючому став чоловіком ОСОБА_35 , яка проживає з ним на території Іспанії, де також проживає і ОСОБА_8 з сім`єю. При цьому, слідством встановлено, що факт примушування до надання сексуальних послуг ОСОБА_4 та ОСОБА_23 мав місце за межами України на території Іспанії, з боку ОСОБА_11 та його спільниці ОСОБА_22 , які були затриманий правоохоронними органами Іспанії на території Іспанії де відносно них протягом 2004-2005 років тривало слідство за результатми якого ці особи були засуджені. Однак, правоохоронними органами Іспанії до правоохоронних органів України не надходили матеріали, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченим ст.149 ч.2 КК України, до того ж слідством не здобуто доказів вини ОСОБА_9 у вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, при тому, що відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях . Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З дня внесення відомостей до ЄРДР до теперішнього часу встановити особу, причетну до вчинення злочину не вдалося, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст.49 КК України за вчинення злочину, до яких законодавцем віднесено також ч.2 ст.149 КК України, закінчилися, а тому прокурор просить суд на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути клопотання без його участі та закрити зазначене кримінальне провадження.

Дослідивши клопотання та долучені до справи матеріали, суд, вирішуючи порушене у клопотанні питання, виходить з такого.

Проведеними у ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, не надалось можливим.

Відповідно до пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з пунктом 1-1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 3-1частини першої цієї статті.

Як наведено вище і встановлено судом під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій (повнота та якість яких не є предметом дослідження і, відповідно, не оцінюється судом), проте особу, яка вчинила злочин не встановлено, що підтверджено матеріалами досудового розслідування, які не містять відомостей щодо вручення будь-якій особі повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Зазначене вище діяння цієї невстановленої особи кваліфіковано органом досудового розслідування як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.149 КК України та яке за визначенням у статті 12 КК України є злочином.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності визначені статтею 49 КК України залежно від тяжкості вчиненого злочину у даному провадженні становлять п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.149 КК України, беручи до уваги, що з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення - 2005 року, відтак визначений статтею 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення злочину закінчився, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 2, 284, 314, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за №00000535 від 04.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - закрити, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена через Берегівський районний суд до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1