Провадження №: 1-кп/755/52/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2020 року за №0000526 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, на даний час місця реєстрації не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала раніше подане клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вказавши, що кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 може бути закрито та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою.

Обвинувачена не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та просила закрити провадження у справі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, що вона 31.07.2020 приблизно о 12 год. 43 хв., з метою придбання товарів, прийшла до магазину «Єва» (ТОВ «РУШ»), що за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-а. Перебуваючи у приміщенні даного магазину, проходячи повз ряди, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. В подальшому, проходячи повз товарні ряди, побачила та в подальшому взяла з полиць такі товари: А. Бандерас Блу Седакшен ТЕСТЕР туалетна вода жіноча (артикул 310529), закупівельна вартість якого складає 799,20 грн., Ангел Шлессер Ессеншіал ТЕСТЕР туалетна вода чоловіча (артикул 257782) закупівельна вартість якого складає 919,20 грн. Загальна вартість вказаних товарів становить 1718,40 грн. Не маючи наміру розраховуватись за даний вищевказаний товар на касі супермаркету, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливим мотивом, направилась в сторону виходу з магазину «Єва» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 11-а, після чого вийшовши із вказаного магазину, зникла з місця вчинення даного проступку з викраденим майном після чого розпорядилась ним на власний розсуд.

Тобто, ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке мало місце 31.07.2020 року.

Згідно ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

При цьому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, в редакції, що є діючою з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбачається покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Тобто, максимальним покаранням є обмеження волі строком до п`яти років.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Оскільки ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі, строк давності слід обчислювати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Так, правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 , вчинено 31.07.2020 року, тобто трирічний строк, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст.49 КК України сплинув 31.07.2023 року з незалежних від суду причин.

При цьому слід зазначити, що неявки обвинуваченої ОСОБА_3 в судові засідання, у зв`язку із чим судом зупинялось провадження у справі носили короткотривалий характер та провадження у справі відновлювалося після її явки до суду. При цьому її неявки до суду за поясненням обвинуваченої обумовлювались процесуальною поведінкою її захисника-адвоката ОСОБА_5 , яка на той час захищала її інтереси та яка повідомляла їй, що не може з`явитись в судове засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, а тому обвинуваченій також не потрібно з`являтись до суду. Так, за ухвалою суду у вказаному провадженні було визнано неповажними причини неявки захисника ОСОБА_5 в судові засідання та порушено перед Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області питання про її дисциплінарну відповідальність та в подальшому останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у вказаному кримінальному провадженні судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 26.01.2023 року у справі №183/3452/19, а саме, що зупинення досудового розслідування чи судового провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного/обвинуваченого саме собою не свідчить про ухилення від слідства чи суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України в такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення від органів досудового розслідування чи суду. Тобто мають бути наявні дві обставини, доведений факт ухилення від слідства чи суду, та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Проте матеріалами кримінального провадження не підтверджено та не встановлено того, що ОСОБА_3 вчиняла умисні дії, направлені на ухилення від суду з метою уникнення відповідальності.

При цьому, у суду відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за період розгляду кримінального провадження щодо неї.

Представник потерпілого у кримінальному провадженні в судові засідання жодного разу не з`явився, що позбавило суд можливості з`ясувати його думку щодо закриття провадження на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи зазначене та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 26.01.2023 року у справі №183/3452/19, за наявності згоди обвинуваченої ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає необхідним задовольнити клопотання та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2020 року за №0000526 відносно ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 49, 185 КК України, ст.ст. 369-372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2020 року за №0000526 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: