У Х В А Л А

Справа № 149/1002/23

Провадження №1-кс/149/478/23

19.06.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 - головуючої у справі № 149/1002/23 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 перебуває судова справа № 149/1002/23 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України.

07.06.2023 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 . Заява мотивована тим, що суддею Хмільницького міськрайонного суду ОСОБА_8 здійснювався розгляд справи № 149/706/23 на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0000489 від 31 серпня 2022 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст.201-2 КК України. Ухвалою суду від 29.03.2023 року виділено матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а відносно ОСОБА_5 ухвалено вирок

Враховуюче те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000489 від 31 серпня 2022 року стосується трьох обвинувачених, відносно ОСОБА_9 існує вирок, який ухвалений суддею ОСОБА_8 та у якому викладено фактичні обставини справи з посиланнями на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, тому захист вважає, що це є порушенням презумпції невинуватості обвинувачених. що є підставою для відводу судді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 внесену заяву підтримали, просили відвести головуючу суддю ОСОБА_8 від розгляду справи № 149/1002/23. Захисник ОСОБА_6 додав, що ухвалюючи вирок щодо одного із обвинувачених суддею вже висловлено позицію щодо дій інших обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 підтримали позицію адвоката щодо необхідності відведення судді від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.201-2 КК України.

Прокурор не заперечує щодо задоволення заяви про відвід головуючої судді ОСОБА_8 .

Суддя ОСОБА_8 в судове засідання не з`явиласьь, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши копію вироку у справі № 149/706/23 від 04.05.2023 року, суд приходить до такого.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «безсторонність суду» за змістом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) означає відсутність у суддів, які вирішують справу, упередженості, а також будь-якого зовнішнього впливу на них.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Вивчаючи зазначену підставу, суд враховує вимоги національного законодавства та практику ЄСПЛ.

Так, у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року у п. 66 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що твердження адвоката ОСОБА_6 про наявність підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України ґрунтуються на факті ухвалення суддею ОСОБА_8 . вироку у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , яким останнього визнано винним та призначено покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною із обігом, використанням і розпорядженням гуманітарною допомогою, строком на 3 (три) роки, із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Незважаючи на те, що дані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вироку суду щодо ОСОБА_9 не зазначено, судом при ухвалені вироку досліджено та надано оцінку як таким, що підтверджують вину ОСОБА_9 ряду доказів, які стосуються також ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Крім того, у вироку суду останнім надано ствердну оцінку діям вказаних обвинувачених, які діяли за попередньою змовою між собою.

За наявності вказаних обставин суд вважає, що обставини викладені у заяві про відвід можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_8 під час розгляду нею кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вказана заява підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись статтями 75, 76, 81, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 - головуючої у справі № 149/1002/23 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України - задоволити.

Відвести суддю Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_8 від розгляду нею судової справи № 149/1002/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України.

Судову справу № 149/1002/23 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1