Справа № 320/1199/19
Пр. №1-кп/333/667/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

заявлене в межах судового кримінального провадження ЄУ № 320/1199/19 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

05 червня 2023 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду із призначенням нового судового розгляду скасовано вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 , якого було визнано винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК України злочину, та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , до 03.08.2023 р.

Для нового розгляду даного кримінального провадження автоматизованою системою документообігу суду визначено наступний склад суду: головуюча суддя: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою колегії суддів від 27.06.2023 р. призначене підготовче судове засідання на 18.07.2023 р.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що обвинувачений може переховуватися, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, не зникли. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам.

Сторона захисту обвинувачений та його захисник заперечували відносно задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю.

Потерпіла, яка була повідомлена про час, дату та місце слухання справи, не з`явилась в підготовче судове засідання.

Колегія суддів, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали судової кримінальної справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законодавством передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Приймаючи рішення про зміну або продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та їх взаємозв`язок з можливими ризиками по справі.

Постійне місце проживання обвинуваченого перебуває в м. Мелітополь Запорізької області, яке наразі окуповане російською федерацією. З пояснень обвинуваченого, наданого суду, вбачається, що родичів, знайомих на території підконтрольній Україні, в яких він би міг мешкати, чи які б могли організувати оренду житлового приміщення для його проживання, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, у нього не має. На утриманні малолітніх, неповнолітніх чи інших непрацездатних осіб, обвинувачений не має. Раніше не судимий, при цьому в межах цього кримінального провадження обвинувачуваному інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть людини дружини обвинуваченого.

Вищевказані обставини свідчать про існування вагомого ризику, передбаченого ст.. 177 КПК, що обвинувачений з метою уникнення можливого тяжкого покарання, може переховатися від суду. Нових обставин, які б свідчили, що даний ризик зменшився чи зник, стороною захисту не наведено, а враховуючи наявність воєнного стану в Україні та територіальну близькість м. Запоріжжя до тимчасово окупованих територій, де органи державної влади не можуть виконувати свої функції, колегія суддів приходить до висновку, що цей ризик навпаки збільшився.

Потерпіла наразі судом не допитана, мешкає на підконтрольній Україні території, вона є своячкою обвинуваченого, тому останній обізнаний про її місце проживання. Враховуючи дані обставини та характер обвинувачення, невизнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого злочину протягом первісного розгляду справи, колегія суддів погоджується зі стороною обвинувачення щодо продовження існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу,з метою зміни її показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності..

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, колегія суддів вважає, заявлений стороною обвинувачення ризик вчинення обвинуваченим нового злочину не доведений.

Обґрунтованих підстав для скасування, зміни даного запобіжного заходу, який є найефективнішим, з урахуванням вищевказаних обставин, на більш м`який, стороною захисту не наведено. Гарантії, які б забезпечили дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігли існуючим вищевказаним ризикам, суду не зазначені.

Відомості про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З огляду на вищевказане, враховуючи характер висунутого обвинувачення, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, вагомість встановлених судом ризиків, передбачених ст. 177 КПК, колегія суддів, приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти цим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

При цьому колегія суддів, виходить також з підстав та мети продовження запобіжного заходу на стадії судового розгляду, де вирішальним є попередження небажаних з точки зору права дій з метою забезпечення нормального руху кримінального судочинства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи.

Колегією суддів враховано той факт, що в лютому 2022 р. дана справа була вже розглянута з ухваленням обвинувального вироку. Згідно Указом Президента України в Україні з 24.02.2022 р. і до теперішнього часу діє воєнний стан, під час якого було окуповано м. Мелітополь російською федерацією та призупинено діяльність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, в якому перебували матеріали даного кримінального провадження, що також стало підставою для вирішення питання про відновлення цього втраченого кримінального провадження та уповільнило апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги обвинуваченого на вищевказаний вирок суду.

Таким чином, в даному випадку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 не виходить за межі розумного строку та не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який полягає в справедливому розгляді, протягом розумного строку, справи за обвинуваченням у вчиненні злочину направленого на невід`ємне право на життя кожної людини, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зважаючи на вищенаведене, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого на заподіяння смерті іншій людині, колегія суддів, скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 315, 372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, а саме: з 18.07.2023 року по 15.09.2023 року.

Ухвала діє до 15.09.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3