УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 Справа №607/8942/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 у м. Тернополі в залі суду під час розгляду кримінальних проваджень № 0004137 та 0000387, стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Для забезпечення участі обвинуваченого у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи неможливість забезпечення його явки за викликом прокурор ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора про дозвіл на затримання зазначено наступне: «В Тернопільському міськрайонному суді на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження № 0004137 від 15.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2016 близько 01.00 год. у ОСОБА_4 , який перебував по вул. Руська м. Тернополя біля будинку №4 виник злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 15 грудня 2016 року близько 01.00 год. підійшов до транспортного засобу, а саме автомобіля марки «SkodaOctavia» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , де переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що дії проти волі власника та користувача вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь отриманого дубліката ключа запалювання відчинивши двері даного автомобіля, сів на водійське сидіння та за допомогою ключа запалювання запустивши двигун поїхав у м. Борщів, Борщівського району, Тернопільської області.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме автомобілем марки «SkodaOctavia», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 204048 грн., ОСОБА_6 , спричинено матеріальну шкоду у сумі 11541,02 грн. у зв`язку із пошкодженням даного автомобіля.

Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч на 03 січня 2017 року спільно із ОСОБА_7 , перебував у м.Тернопіль, де останній запропонував незаконно заволодіти транспортним засобом. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_4 погодився тим самим вони вступили в злочинну змову направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 03.01.2017, близько 04.00 год., ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , прибули до території спецмайданчика №1 для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТФ ДП МВС України „Інформ-Ресурси,, що знаходиться, за адресою: с.Байківці, Тернопільського району.

Перебуваючи поруч із територією спецмайданчика №1 для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТФ ДП МВС України „Інформ-Ресурси,, яке огороджене зі всіх сторін металевою огорожею ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , таємно перелізли через огорожу і проникли на територію вказаного спец майданчика, який призначений для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Перебуваючи на території указаного спецмайданчика, ОСОБА_7 , діючи з| попередньою змовою із ОСОБА_4 , залили попередньо принесене із собою паливо у бак автомобіля марки «Renault» моделі «Fluence 1.5D» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_3 », номер кузова НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про право реєстрацію транспортних засобів належить ПАТ КБ «Приват Банк». Після чого ОСОБА_7 усвідомлюючи те, що діє всупереч волі власника ПАТ КБ «Приват Банк» переслідуючи корисливий мотив, за допомогою ключа відкрив двері автомобіля марки «Renault» моделі «Fluence 1.5D» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_3 », сів на водійське сидіння та за допомогою ключа запалювання запустив двигун даного транспортного засобу. Надалі, ОСОБА_4 , який усвідомлював протиправність спільних дій з ОСОБА_7 направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом підсів на пасажирське сидіння автомобіля марки «Renault» моделі «Fluence 1.5D» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_3 », і ОСОБА_7 перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, рушив заднім ходом в сторону в`їзних воріт на арештмайданчик, які були зачинені на навісний замок. Вибивши в`їзні ворота на спецмайданчик задньою частиною даного автомобіля ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , поїхали на викраденому автомобілі марки «Renault» моделі «Fluence 1.5D» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_3 », в сторону с. Чистопади Зборівського району де залишили його на тимчасове зберігання у ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше сховище, а саме автомобілем марки «Renault» моделі «Fluence 1.5D» сірого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_3 », вартістю 349726,50 грн., ПАТ КБ «ПриватБанк» спричинено матеріальну шкоду у сумі 90280,19 грн. у зв`язку із пошкодженням даного автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 1, 2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше сховище.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання до суду не прибував, про причини неявки не повідомляв.

Також щодо обвинуваченого суд постановляв ухвалу про привід та оголосив обвинуваченого в розшук. Крім того, відповідно до інформації Тернопільського РУП обвинувачений ОСОБА_4 22.01.2022 виїхав за межі України та станом на 24.08.2023 на територію України не повертався.

Таким чином, обвинувачений будучи обізнаним про розгляд в суді щодо нього кримінального провадження свідомо переховується від суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілих та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є наявні докази про його причетність до вказаних злочинів, систематичність злочинної поведінки, що дає підстави вважати, що він, в подальшому продовжить свою злочинну діяльність.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 289 КК України, не стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, з урахуванням його

репутації, віку та стану здоров`я.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_11 можливо застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 переховується від суду, оскільки ним вчинено тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, що дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих,^ свідків, експертів у цьому провадженні необхідно надати дозвіл на затримання з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.»

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що існують підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування його невідоме з метою забезпечення його безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на його затримання з метою приводу.

Суд ознайомившись зі змістом клопотань сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинувачуваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час систематично не з`являвся до суду. Крім того, не повідомляв про причини неявки, у зв`язку з чим ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2022 року його оголошено у розшук. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_4 умисно не прибувє до суду та заздалегідь не повідомляє про причини, тобто порушує свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, і в такий спосіб перешкоджає здійсненню правосуддя.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 та ч.2 ст.289 КК України.

Також прокурором доведено обставини, котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України зокрема: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання до суду не прибував, про причини неявки не повідомляв. Також щодо обвинуваченого суд постановляв ухвалу про привід та оголосив обвинуваченого в розшук. Таким чином, обвинувачений будучи обізнаним про розгляд в суді щодо нього кримінального провадження свідомо переховується від суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілих та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є наявні докази про його причетність до вказаних злочинів, систематичність злочинної поведінки, що дає підстави вважати, що він, в подальшому продовжить свою злочинну діяльність.

Пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинуваченого є саме забезпечення його явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухилявся від явки до суду, тим самим перешкоджав здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що він буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, на вирішення справи в розумні строки, відтак наявні достатні підстави для винесення ухвали про дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою, тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовільнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 187, 189, 190, 318 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовільнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали закінчується 25 лютого 2024 року в 23 год. 59 хв.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адреса: м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 7, номери телефону НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 для відому і контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1