Справа № 372/34/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/118/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Обухів Київської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

визнано не винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдано в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, при наступних обставинах.

Відповідно до наказу № 38-ОД від 22.04.2014 ОСОБА_7 призначена на посаду головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області.

Відповідно до розділів 1, 2, 3 Посадової інструкції затвердженої 22.04.2014 начальником управління Держземагенства у Обухівському районі ОСОБА_10 на ОСОБА_7 , як на головного спеціаліста - Державного кадастрового реєстратора відділу Державного земельного кадастру покладені наступні завдання та обов`язки:

Головний спеціаліст - державний кадастровий реєстратор відділу державного земельного кадастру (далі Спеціаліст) забезпечує виконання покладених на неї завдань щодо реалізації єдиної державної земельної політики в діяльності управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, де працювала ОСОБА_7 (далі - Управління)

Спеціаліст виконує покладені на нього завдання щодо реалізації єдиної державної земельної політики в діяльності Управління.

бере участь у створенні та веденні Державного земельного кадастру;

вносить до Державного земельного кадастру та надає відомості з нього про землі розташовані в межах Обухівського району Київської області;

здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасовує таку реєстрацію;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання поземельних книг;

отримує від працівників Управління документи, довідки, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків;

вносить начальнику відділу пропозиції щодо вдосконалення роботи з ведення Державного земельного кадастру;

бере участь у нарадах, зборах, засіданнях, на яких розглядаються питання, відносяться до його компетенції;

представляє Управління в інших органах виконавчої влади, підприємствах, установах та організаціях при розгляді питань, що належать до його компетенції.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, являючись особою, яка постійно обіймає посаду в органі державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до п. 2 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок), державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях.

Документи в паперовій формі, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру, витяги з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру, довідки, що містять узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), кадастрові плани земельних ділянок та інші документи створюються шляхом роздрукування їх електронної (цифрової) форми за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 5 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр`та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у несенні або наданні відомостей.

Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінрегіоном.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать у тому числі:

здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації;

формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання;

присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам;

проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства;

Відповідно до п.110 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, даються:

заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коди така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації);

електронний документ.

Пунктом 111 Порядку передбачено, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 Порядку;

електронний документ відповідно до пункту 74 Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 Порядку;

надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 Порядку в разі:

невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, зазначених у пункті 110 Порядку, не в повному обсязі.

Досудовим розслідуванням установлено, що Управлінням Держземагенства у Обухівському районі Київської області висновок погодження проекту землеустрою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,5139 га, в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_11 (кадастровий номер :03:018:0043) не надавався.

Крім того установлено, що рішенням Обухівської районної ради депутатів трудящих від 01.12.1987 видано Державний акт на право користування землею площею 3,8 га Кіровському виробничо-геологічному об`єднанню ( м. Київ) для розміщення колективного саду із земель Київського лісового господарства Обухівського району Київської області на підставі рішення Київської обласної ради народних депутатів від 27.10.1987 №301, про що зроблено запис №100 в Книзі записів державних актів на право користування землею. Під колективний сад (будівництво) виділено 3,0 га, а 0,8 га під зелену зону (ліс, сосна). Відведена ділянка може бути використана Кіровським виробничо-геологічним об`єднанням тільки за прямим призначенням.

Вся ділянка рішенням Обухівського районного виконавчого комітету районної ради депутатів була закріплена за Садовим товариством «Геолог-2» в безстрокове і безплатне користування. Станом на 2017 рік в товаристві збудовано 48 будинків, а зелена зона зменшилася до 0,5139 га.

05.10.2017 за № 10-10-0.222-15644/2-17 листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області встановлено, що відповідно до програмного забезпечення «Земля», за допомогою якої здійснюється ведення державної статистичної звітності (форма 6-зем), склад та класифікація угідь земельної ділянки, яка відводиться у власність, визначаються на стадії розробки та погодження проекту відведення. Згідно наданої статистичної звітності земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 обліковується за рахунок земельної ділянки, яка обліковується за Садовим товариством «Геолог-2».

06.11.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області проведено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 06.11.2017 за №317-ДК/239/АП/09/01-17, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :03:018:0043 відповідно до відомостей Національно-кадастрової системи знаходиться в межах земель, які перебувають у власності Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за №6) так відведення вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0043 на користь ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства суперечить п.6 ст.118 Земельного Кодексу України.

ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, 13 червня 2014 року знаходячись в своєму службовому кабінеті за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 1, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення п.п. 110, 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, зареєструвала земельну ділянку, яка перебуває на праві постійного користування у Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 6) та надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ № 014 від 13.06.2014 виданий ОСОБА_11 , кадастровий номер: :03:018:0043, чим порушила п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

12.11.2014 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до висновків про експертну оцінку земельних ділянок від 10.11.2017 вартість земельних ділянок складає 1 103 010 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками.

Таким чином, своїми діями головний спеціаліст - державний кадастровий реєстратор відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області ОСОБА_7 , будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, спричинила тяжкі наслідки державним інтересам.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України як у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та виправдано її в зв`язку із недоведеністю наявності в діянні складу кримінального правопорушення. Речові докази: земельну ділянку з кадастровим номером :03:018:0043 - повернуто власнику та скасовано накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 20.10.2016, справа №372/2848/16-к арешт на неї. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 989,60 грн. віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням реєстрації земельних ділянок в ДЗК та видачі витягів з ДЗК (Державного земельного кадастру) строком на 3 роки. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції однобічно дослідив докази, надані сторонами під час судового розгляду, зайняв позицію захисту, взявши до уваги надані стороною захисту недопустимі докази, відкинувши водночас докази сторони обвинувачення. Указувала на те, що місцевий суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо обов`язків ОСОБА_7 та наявності проекту землеустрою.

Прокурор зазначала про безпідставне врахування судом першої інстанції як доказу копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що була надана стороною захисту, не перевірено джерело її походження, оскільки її оригінал відсутній та місце його перебування невідоме.

Крім того, прокурор звертала увагу на те, що цей доказ отримано після закінчення досудового розслідування, а тому він є недопустимим. Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06 червня 2017 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_11 у відділі в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області не обліковується та не передавався на зберігання до архіву відділу. Висновок про погодження проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,5139 га не надавався.

Щодо повноважень та посадових обов`язків ОСОБА_7 в апеляційній скарзі прокурор посилалася на те, що повноваження в посадовій інструкції регламентували діяльність головного спеціаліста Держкомзему, а повноваження кадастрового реєстратора регламентовані Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Прокурор звертала увагу на те, що в формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування указані конкретні пункти 110 та 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, які порушено. ОСОБА_7 зобов`язана була перевірити відповідність відомостей проекту землеустрою фактичним відомостям, оскільки мала місце реєстрація земельної ділянки, а не лише надання інформаційного витягу. У разі розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, у даному випадку СТ «Геолог-2», кадастровий реєстратор повинен відмовити у державній реєстрації і внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та видачі витягу з Державного земельного кадастру.

Мотивуючи свої вимоги прокурор посилалася також на те, що суд першої інстанції фактично відкинув докази обвинувачення, які істотно могли вплинути на висновки суду, зокрема, офіційний документ - акт на право постійного користування земельною ділянкою СТ «Геолог-2», який був наявний на час вчинення кримінального правопорушення і зберігався у відділі Держкомзему Обухівського району.

Прокурор зазначала, що ОСОБА_7 без наявності проекту землеустрою провела реєстрацію земельної ділянки та на підтвердження реєстрації видала витяг з Державного земельного кадастру.

Заслухавши доповідь судді,

прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити

захисника та обвинуваченої, які доводи апеляційної скарги прокурора вважали необґрунтованими, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, як це визначено у ст. 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умови усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

На думку колегії суддів цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як убачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_7 , і визнане судом недоведеним, а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було висунуто ОСОБА_14 обвинувачення, навів аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них у їх сукупності і у взаємозв`язку.

Перевіривши висновки суду першої інстанції про недоведеність того, що в діянні обвинуваченої ОСОБА_7 , є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у встановленому законом порядку доказами, ретельно перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Так, формулюючи зміст обвинувачення, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Обухівському районі Київської області, 13 червня 2014 року знаходячись в своєму службовому кабінеті за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 1, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення п.п. 110, 111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, зареєструвала земельну ділянку, яка перебуває на праві постійного користування у Садового товариства «Геолог-2» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю (серія КВ, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 6) та надала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ № 014 від 13.06.2014 виданий ОСОБА_11 , кадастровий номер: :03:018:0043, чим порушила п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. 12.11.2014 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку вартістю 1 103 010 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.367 КК України, а саме, як службова недбалість, що спричинила тяжкі наслідки державним інтересам, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Однак як правильно встановив суд, стороною обвинувачення не надано доказів, що ОСОБА_7 , була службовою особою Обухівського РДА, тобто органу, який передавав у власність земельну ділянку ОСОБА_11 , і що до її службових обов`язків входило передача у власність земельних ділянок.

При цьому суд обґрунтовано зазначив, щодо посадових обов`язків, з якими ОСОБА_14 , була ознайомлена та яких вона повинна була дотримуватись станом на 13.06.2014 року, тому обвинувачення в частині неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду

Разом з тим, стороною обвинувачення не було зібрано та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_14 , об`єктивної сторони службової недбалості, яка включає в себе не лише діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них; але і суспільно небезпечні наслідки цих дій або бездіяльності, а також причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Так, суд першої інстанції, надавши належну оцінку наданим як стороною обвинувачення, так і стороною захисту письмовим доказам та показанням свідків, які були допитані в ході судового розгляду, дійшов вірного висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом спричинення тяжких наслідків державним інтересам внаслідок дій чи бездіяльності ОСОБА_14 .

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні в суді першої інстанції особової картки Державного службовця №216 ОСОБА_7 , де містяться відомості про посаду ОСОБА_7 станом на 13.06.2014 перебувала на посаді головного спеціаліста - державного кадастрового реєстратора відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області, проте, вказано, що на вказану посаду вона прийнята шляхом переведення, наказ №3-К від 02.01.2013.

Також в суді першої інстанції досліджено посадову інструкцію головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області від 06.10.2015 (т.2 а.с.123-126), тобто, яка визначає посадові обов`язки обвинуваченої ОСОБА_7 .

Крім того, пред`явлене ОСОБА_14 , обвинувачення не містить зазначення, які конкретно обов`язки, покладені на неї персонально, остання не виконала і, що саме вони перебувають у причинному зв`язку із завданням тяжких наслідків.

Тому, колегія суддів звертає увагу, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, є настання тяжких наслідків.

Із урахуванням наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що належних і допустимих доказів наявності вини обвинуваченої у вчиненні діянь, які б підлягали кваліфікації за ч.2 ст.367 КК України у межах цього кримінального провадження не здобуто, обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, не узгоджується із зібраними по справі належними і допустимими доказами, тому не може покладатись в основу обвинувального вироку, та на законних підставах ухвалив рішення про виправдування останньої, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність достатньої кількості належних та допустимих доказів, якими доводиться вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, надання цим доказам неправильної оцінки судом першої інстанції і, як наслідок, помилковість висновків суду про недоведеність вчинення злочину не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і не відповідають вимогам закону.

За клопотанням прокурора та захисника судом апеляційної інстанції досліджені наступні документи:

- оригінал проекту щодо відведення земельних ділянок 10-тьом громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради, Обухівського району Київської області, від 2008 року.

- довідка ГУ Держгеокадастру у Київській області №36-6165 вих. -16 від 28.06.2016 р.

- інформація ГУ Держгеокадастру у Київській області № 34-8227вих17 від 02.06.2017 року;

- лист ГУ Держгеокадастру у Київській області Слідчого управління ГУНП в Київській області №10-10.222-15644/2-17 від 05.10.2017 року

- лист ГУ Держгеокадастру у Київській області Слідчого управління ГУНП в Київській області №3981 від 06.06.2017 року

Дослідження цих документів не дає суду апеляційної інстанції підстав для надання цим документам іншої оцінки, відмінної від тієї, яку дав суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга прокурора взагалі носить описовий характер та не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.

Відтак, наведені стороною обвинувачення докази не підтверджують наявності в діях ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, інших, більш переконливих доказів, суду не надано, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними.

Повторно досліджені письмові докази сторони обвинувачення не містять в собі фактичних даних про те, що саме неналежне виконання ОСОБА_14 , своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них завдало істотної шкоди та спричинило тяжкі наслідки. Матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів, які би указували на те, що ОСОБА_14 , неналежно виконувала свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди та спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Перевіривши встановлені судом першої інстанції обставини кримінального провадження та висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає їх слушними і підстав для скасування вироку суду, як про те просить в апеляційній скарзі прокурор, не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене , вирок Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4