Справа № 183/8929/23
№ 1-кп/183/1703/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявленого в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 04.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Дніпропетровської обл. Солонянського р-ону, с. Військове, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, на посаді оператора 2 зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В обґрунтування клопотання зазначено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Дніпропетровської області.

07листопада 2022 року солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Приблизно о 08 годині 00 хвилин 07листопада 2022 року, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді оператора 2 зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин,самовільно залишив місце служби місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану) та проводив час на власний розсуд,за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

25 липня 2023 року солдата ОСОБА_5 затримано слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто безпосередньо після вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Того ж дня(25 липня 2023 року) останньому вручено письмове повідомлення про підозру у відповідності до вимог ст. 278 КПК України.

27.07.2023 слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.09.2023, з заставою 268 400 грн.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення;актом службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 ;протоколами допитів свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Беручи до увагу, що органом досудового слідства встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років (згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином), а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Водночас, у відповідності до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Також, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави у сумі 268400 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник погодилися з клопотанням прокурора.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 27.07.2023 щодо ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 вересня 2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що маються ризики, передбачені 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інший злочин.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

Суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику.

Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також прокурор наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цих ризиків прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд враховує положення ч. 8 ст. 176 КПК України відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжких злочинів, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу (відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України), суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи встановлені підстави та обставини кримінального провадження суд вважає за можливе встановити розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд вважає за можливе визначити розмір застави у кримінальному провадженні у мінімальному розмірі - вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень (2684 грн. х 80).

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 376, 392-395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання від 25.07.2023 р. прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , заявленого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань заявленого у кримінальному провадженні № 0000020 від 04.01.2023 року у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 (включно) листопада 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженню.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 12 вересня 2023 р. о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1