Справа №:755/5153/23
Провадження №: 1-кс/755/1719/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001375 від 13.04.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської обл., громадянина України, одруженого, солдата військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2017 року за ч. 1 ст. 187 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

13 червня 2023 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 у невстановлений час, однак не пізніше 04.04.2023 року, вступив у злочину змову з ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, з метою отримання грошових коштів, шляхом вимагання їх з погрозою застосування насильства за нерозголошення відомостей, які ОСОБА_8 бажає зберегти в таємниці.

Реалізуючи свій умисел, 04.04.2023 року ОСОБА_4 зателефонував до потерпілого ОСОБА_8 та призначив зустріч у невстановлений час та місці, однак на території м. Києва, під час якої ОСОБА_4 висловив погрози застосування насильства над потерпілим та вимагав у нього грошові кошти у розмірі 3000 Євро. Усвідомивши вказану погрозу як реальну, ОСОБА_8 перерахував на банківську карту № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 120 000 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , продовжуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, 09.04.2023 року приїхали за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , забрали потерпілого та направились на автомобілі марки «Рендж Ровер» за межі міста Києва. Перебуваючи за встановленими координатами 50.0056667.30.9886782, а саме в лісосмузі, яка розташована неподалік с. Гребени Кагарлицького району Київської області, де ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 з погрозою позбавлення життя ОСОБА_8 , змусили його викопати собі могилу та здійснили постріл у бік потерпілого з невстановленої вогнепальної зброї. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , будучи об`єднані єдиним корисливим умислом, діючи спільно, під погрозою позбавлення життя, висловили вимогу ОСОБА_8 передати грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень у строк до 10.04.2023 року. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілого у сумі 12 000 грн., діставши їх з гаманця потерпілого, після чого відвезли ОСОБА_8 до місця проживання.

В обумовлений день, 10.04.2023 року ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив про неможливість передачі обумовлених грошових коштів у визначений час у зв`язку їх відсутністю та домовився перенести зустріч на 12.04.2023 року.

12.04.2023 року приблизно о 15 годині ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_8 на проспекті Лесі Українки у місті Києві (більш точної адреси не встановлено), отримав від потерпілого частину грошових коштів у розмірі 5000 грн. та висловив погрозу позбавити його життя з вимогою передати раніше обумовлені грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн., після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 домовились про наступну зустріч на 17.04.2023 року.

Реалізовуючи раніше обумовлений план, 17.04.2023 року приблизно о 16 годині 27 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та висловив вимогу щодо його прибуття на зустріч о 18 годині за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 2. Погодившись на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 викликав автомобіль служби таксі та направився за вказаною адресою.

Під час поїздки ОСОБА_8 в автомобілі таксі, ОСОБА_4 здійснював неодноразові дзвінки ОСОБА_8 для контролю його переміщення та вимагав здійснити фотознімки грошових коштів, на підтвердження наявності коштів у потерпілого.

У ході зустрічі за раніше визначеною адресою приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн., тим самим незаконно отримав обумовлену суму, щодо якої раніше було здійснено вимогу про її передачу за нерозголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти у таємниці, тим самим здійснив усі дії для отримання майна потерпілого із погрозою застосування насильства за попередньою змовою із ОСОБА_7 .

18.04.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколом особистого обшуку, протоколом слідчого експерименту, протоколом огляду та вручення імітаційних засобів, протоколом обшуку приміщення квартири, речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі;

- п. 3 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти її додачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

- п. 4 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

-п. 5 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він вже був неодноразово судимий за насильницькі злочини, проти власності та проти статевої свободи.

Викладене, на думку органу досудового розслідування, свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, на даний час завершити досудове розслідування не є можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: отримати висновок експерта та розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, у зв`язку з чим строки досудового розслідування продовжено до 18.07.2023 року, проте ризики, які були підставою для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились, а тому, на думку органу досудового розслідування, відносно ного слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 12.06.2023 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців.

Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, оскільки підозра ґрунтується лише на одних показаннях потерпілого, який є скомпрометованою особою, оскільки причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення була встановлена органом досудового розслідування під час проведення контролю за вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 ККУ, відносно самого потерпілого, а тому він може обмовляти ОСОБА_4 , крім того захисник посилався на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, та розглянути заяви про взяття підозрюваного на поруки, думку підозрюваного, який підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, одружений, військовослужбовець, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та ризик продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У той же час, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Між тим, на адресу суду були направлені заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_4 , однак указані особи в судове засіданні не з`явились, відповідно, суд позбавлений можливості роз`яснити їм обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права, а тому слідчий суддя вважає за необхідне залишити вказані заяви без розгляду.

Щодо заяви ОСОБА_12 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 , яка також надійшла на адресу суду, то слідчий суддя приходить до наступного.

Так, у судовому за засіданні ОСОБА_12 , у відповідності до ст. 180 КПК України, було роз`яснено у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , передбачене законом покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права, у свою чергу ОСОБА_12 підтвердив бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_4 .

Між тим, враховуючи обставини кримінального провадження, особу підозрюваного та поручителя, слідчий суддя приходить до висновку що наявність одного поручителя не може бути визнана достатньою, а тому ваважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_12 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того, враховуючи те, що з часом ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшуються, суд вважає можливим відповідно до ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_12 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 13 липня 2023 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у виді 100 /ста/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 268 400 /двісті шістдесят вісім тисяч чотириста/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання чи перебування (залежно від стадії кримінального провадження);

- утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у кримінальному провадженні.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків у межах строку досудового розслідування з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: