У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000053 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с.Бобовище, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 р.н. та 2017 р.н., працюючої на посаді технічного працівника Мукачівської ЗОШ №13, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встановив:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000053 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у якому просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покласти на неї обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час; цілодобово не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що 26 лютого 2023 року о 20 годині 06 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи власним технічно-справним транспортним засобом, а саме, автомобілем марки «Opel» моделі «Antara» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з переднім пасажиром ОСОБА_8 , рухаючись по другорядній дорозі зі сторони села Клячаново, Мукачівського району, Закарпатської області у напрямку міста Мукачево, під час виконання маневру виїзду з другорядній дороги на головну автодорогу «М-06» сполученням «Київ-Чоп», що на 207 км. + 207 м., діючи в порушення вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на терміни «дати дорогу» та «перевага», п.п. б), д) п. 2.3., та п. 16.11. «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 які вступили в дію з 1 січня 2002 року, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дала дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, виїхала з другорядної дороги на головну та виконуючи маневр повороту ліворуч, з метою подальшим рухом у напрямку міста Мукачево, допустила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai» моделі «Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який у той час, разом з переднім пасажиром ОСОБА_10 , маючи перевагу у русі, рухався по головній автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп», зі сторони міста Мукачево у напрямку села Ракошино, Мукачівського району, та який з моменту виникнення йому небезпеки для руху вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення та уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування у даній дорожній ситуації.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «Hyundai» моделі «Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому с/3 правої стегнової кістки, компресійні переломи тіла хребців Th8-9-10, переломи ребер 1 (паравертебрально), 2 (паравертебрально), 3 (парастернально), 4 (парастернально), 5(парастернально), 6 (парастернально зі зміщенням), 7 (парастернально зі зміщенням), 8 (парастернально зі зміщенням), 9 (парастернально), та перелому тіла грудини та мечовидного відростка, травматичний пневмотораксу зліва, забою та гематоми нирки ліворуч. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів за механізмом удару або при ударянні об такі, якими могли бути внутрішні частини салону автомобіля, у водія при ДТП, при зіткненні автомобіля з іншим транспортним засобом що рухається, вкладаються в час події, яка мала місце 26.02.2023 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажири переднього сидіння автомобіля марки автомобіля марки «Hyundai» моделі «Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, кінцівок, що супроводжувалася закритою черепно-мозковою травмою у вигляді субарахноїдальних крововиливів, забою головного мозку, набряку-набухання речовини головного мозку; закритої травми грудної клітки у вигляді гемотораксу зліва, забоєм та розривом тканини серця, забоєм легень, розривом лівої легені; закритим переломом середньої третини кісток правого передпліччя без зміщення, відкритим переломом великогомілкової кістки правої нижньої кінцівки, з розвитком травматичного та гіповолемічного шоку, що і явилося безпосередньою причиною її смерті. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення з прикладанням значної травмуючої сили, можливо їх виникнення у пасажира переднього сидіння в салоні легкового автомобіля при ДТП яка мала місце 26.02.23 та які, згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя в момент їх спричинення і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку.

Смерть ОСОБА_10 є насильницькою та між даною дорожньо-транспортною пригодою та настанням її смерті вбачається прямий причинний зв`язок.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушила п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на терміни «дати дорогу» та «перевага», п.п. б), д) п. 2.3., та п. 16.11. «Правил дорожнього руху», якими визначено:

п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

п. 1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

«дати дорогу» - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

«перевага» - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п.п. б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.п. д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 16.11. Нерегульовані перехрестя. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 скоїла у результаті порушення та невиконання вимог п. 1.10. з посиланням на терміни «дати дорогу» та «перевага» та п. 16.11. «Правил дорожнього руху», які безпосередньо перебувають у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, та отриманням ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою її смерть, а також п. 1.3., п. 1.5. та п.п. б), д) п. 2.3., «Правил дорожнього руху», які сприяли порушенню вищевказаних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введені в дію з 01 січня 2002 року.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого.

21 червня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2023 та схемою до нього; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.02.2023; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.02.2023; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції на ім`я ОСОБА_4 , від 26.02.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 19.04.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 08.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 06.03.2023; протоколом (додаткового/повторного) допиту свідка ОСОБА_11 від 15.06.2023; протоколом огляду місця події та речей від 19.04.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_9 , №464 від 03.03.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_8 , №466 від 06.03.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_4 , №465 від 03.03.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_4 , №68/2023 від 24.03.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/2253-ІТ від 05.04.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/2252-ІТ від 04.04.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/2252-ІТ від 06.04.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/3827-АВ від 20.04.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/3831-АВ від 26.04.2023; протоколом проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 23.05.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_9 , №135/2023 від 24.05.2023; висновком експерта (трупа) ОСОБА_10 , №92/2023 від 18.04.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_8 , №67/2023 від 06.04.2023; висновком експерта на ім`я ОСОБА_8 , №2/2023 від 10.05.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/5121-ІТ від 09.062023.

У клопотанні зазначено, що необхідність у обранні підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме підозрювана може:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду у (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , а саме ч.2 ст.286 КК України, є тяжким, і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

2.незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підозрювана ОСОБА_4 , є місцевим мешканцем та користуючись своїми авторитетними зв`язками може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення й матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із потерпілими та свідками, та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 , зможе впливати ще на понятих, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій, що негативно вплине на хід досудового розслідування та/або до підбурювання дачі ними неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Слідчий зазначив, що приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрювана ОСОБА_4 , може виїхати за межі України чим самим ухилятися від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадження, скоїла тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, застава, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із цілодобовим домашнім арештом, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами. Вказав, що існують ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, понятих, експертів. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечила щодо застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, просила врахувати що їй необхідно дітей водити в садок, школу, купувати продукти.

У судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 просила врахувати, що підозрюваній необхідно відводити дітей до школи та в садочок, вона свою вину визнає, розкаюється, злочин вчинено з необережності, позитивно характеризується. Просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000053 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

21 червня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2023 року за адресою: автодорога М-06 «Київ-Чоп» 775 км+200м, та схемою до нього; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.06.2023 року; висновок судово-медичного експерта №135/2023 від 24.05.2023 року; висновок судово-медичного експерта №92/2023 від 18.04.2023 року; висновок судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/107-23/5121-ІТ від 09.06.2023 року; висновок судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/107-23/2252-ІТ від 04.04.2023 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 06.04.2023 року за №СЕ-19/107-23/2251-ІТ, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224, 352 КПК України). Аналогічною є процедура отримання показань від потерпілого. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Аналогічним чином підозрювана може впливати на потерпілих, експертів та спеціалістів, при цьому, слідчий суддя бере до уваги, що із долучених до клопотання матеріалів вбачається, що в даному кримінальному провадженні було повернено декілька експертизи.

Таким чином стороною обвинувачення доведено наявність ризику передбаченого п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваної, а саме, те, що остання раніше не судима, одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 р.н. та 2017 р.н., працює в Мукачівській ЗОШ №13 прибиральницею приміщень, та згідно характеристики, виданої за місцем роботи, за час роботи показала себе як працьовита, дисциплінована працівниця, має високе почуття відповідальності, користується повагою працівників та колег, за час роботи в навчальному закладі зауважень не отримувала, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем проживання характеризується позитивно, як ввічлива, працьовита, порядна та чесна людина, на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, згідно відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Закарпатській області за наявними обліками до адміністративної відповідальності не притягалася.

На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням наведеного вище, приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному конкретному випадку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.

У зв`язку з наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрювана має постійне місце проживання, вважаю, що до останньої слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя застосовує до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши їх залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 21 серпня 2023 року (включно).

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 21 серпня 2023 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1