Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8326/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 15 жовтня 2023 року без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та які дають підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

При прийнятті рішення слідчий суддя врахував початкову стадію досудового розслідування, суть та характер кримінальних правопорушень, обґрунтованість підозри.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального проступку(ст.386 КК України) та у вчиненні нетяжкого злочину(ч.2 ст.146 КК України) за який передбачено максимальне покарання до 5 років позбавлення волі.

Крім того, захисник вказує, що відсутні будь-які дані того, що ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а у випадку неможливості змінити запобіжний захід визначити заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи, і відповідно, підлягає скасуванню.

На його переконання, судом було безпідставно обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою раніше не судимій особі, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, і яка жодним чином не переховувалась і була затримана через значний час після інкримінованої події за своїм місцем проживання.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 позитивно характеризується, він може забезпечити своє утримання, а тому є доцільним обрати відносно ОСОБА_6 особисте зобов`язання, для можливості продовження військової служби.

Зазначає, що наразі в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі докази які би вказували на вчинення підозрюваним ОСОБА_6 саме інкримінованого йому злочину.

Сторона захисну наголошує на тому, що відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність зібраних доказів в матеріалах судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 1 ст.263, ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 342, ч.1 ст.309 КК України.

В рамках цього кримінального провадження 24.08.2023 р. о 23:03 затримано ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ст. 386 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру 25.08.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ст. 386 КК України.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 є правильними та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами долученими до клопотання в тому числі протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 17.08.2023 р., 24.08.2023 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2023 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 24.08.2023 р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2023 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 25.08.2023 р.; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2023 р..

Ці докази на початковому етапі досудового розслідування, свідчать, що ОСОБА_6 може бути причетним до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати досудовому розслідуванню, вчинити інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту про те, що суд не вправі був застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки найтяжче кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 є нетяжким, є помилковими та не узгоджуються з положеннями п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.

Зі змісту вказаної статті слідує, що суд може обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до особи, яка раніше не судима, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину у разі якщо прокурором буде доведено, що перебуваючи на волі особа буде перешкоджати кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як слідує з підозри, яка інкримінована ОСОБА_6 , його дії полягали у впливі на свідка, висловлення йому погрози з метою щоб той відмовився від своїх показань у кримінальному провадженню №0000373 в рамках якого проводиться досудове розслідування.

Тому, за даних обставин прокурором доведено те, що ОСОБА_6 перешкоджав кримінальному провадженню, що дає підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, доводи захисника ОСОБА_7 , що суд необґрунтовано не визначив розмір застави є надуманими, оскільки перше та друге кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 із застосуванням насильства, що давало суду підстави не визначати розмір застави.

При цьому колегія суддів враховує такі обставини, як кількість підозрюваних, початкову стадію досудового розслідування, суть та характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочину за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з вимаганням коштів.

Також, колегія суддів звертає увагу на те , що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні незаконного тиску на ОСОБА_11 з метою змінити показання у кримінальному провадженні №0000373, не встановлення слідством всіх потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, на яких підозрюваний прямо або опосередковано може незаконно впливати з метою їх відмови від показань, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин злочинів, які на теперішній час слідством не віднайдені, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість підозрюваного продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Не спростовують правильність висновків суду і дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які можуть бути враховані в подальшому судами при вирішенні питання щодо дії запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: