Справа № 297/309/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/176/22 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кальник, Мукачівського району, мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, із вищою освітою, не працюючу, заміжню, раніше не судиму,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження, внесене 17.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000281 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, закрито.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду про арешт майна від 19.11.2021- скасовано.

Ухвалено речовий доказ: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, яке видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді паперового аркуша формату А-4, яке знаходиться при матеріалах провадження - залишити при матеріалах провадження.

Відповідно до обвинувального акта та ухвали суду, ОСОБА_7 , в серпні 2021 року у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, у невстановленому слідством місці, маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме: міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, всупереч встановленому порядку отримання та використання міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.2021 № 677 «Про деякі питання формування та використання сертифіката, що підтверджує вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, негативний результат тестування або одужання особи від зазначеної хвороби», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи і надає їх, з метою його подальшого використання, домовилась із невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо виготовлення - міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику на своє ім`я, узгодивши при цьому оплату вартості підробленого документа в розмірі 50 ( п`ятдесят) євро та передала свої персональні анкетні дані для внесення їх до підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/ профілактику. Крім цього, в подальшому, ОСОБА_7 , 16.11.2021, приблизно о 14 годині 22 хвилини, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон «Лужанка», який розташований по вул. Дружби Народів, 108, в селі Астей Берегівського району Закарпатської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19, надала працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на її ім`я, яке насправді Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської міської ради, , не видавалося та не посвідчувалося, чим у такий спосіб використала завідомо підроблений офіційний документ.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнала при обставинах викладених у обвинувальному акті, щиро розкаялася у вчиненому. Крім того, подала клопотання, в якому просила закрити кримінальне провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину шляхом надання відповідних показів, збитків кримінальним правопорушенням не завдано.

В ухвалі суду вказується на те, що враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, належать до нетяжких злочинів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вперше вчинила нетяжкі злочини, щиро розкаюється та повністю визнає вину у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину шляхом надання відповідних показів, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, а відтак на переконання суду, наявні підстави передбачені ст. 45 КК України для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що місцевий суд у мотивувальній частині ухвали не зазначив формулювання обвинувачення, а вказав лише фактичні обставини, що були встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті. Окрім цього, в мотивувальній частині ухвали відсутні показання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо обставин кримінальних правопорушень, а лише зазначено, що остання свою вину визнала при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялась у вчиненому. Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, які вона скоїла у серпні 2021 року та 16 листопада 2021 року. Однак місцевий суд не врахував те, що вказані кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачена відокремленими одна від одної діями вчинила дві різні кримінальні правопорушення, при цьому одне є умовою для вчинення іншого. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 , неявка якої, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги направлено обвинуваченій відповідно до вимог законодавства; клопотань чи заяв про відкладення розгляду кримінального провадження на інший термін від обвинуваченої не надходило; апеляційний розгляд вже неодноразово відкладався (04.07.2022 - а. к. п. 37; 26.12.2022 - а. к. п. 40; 23.05.2023 - а. к. п. 44); відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки.

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції колегія суддів визнає обґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 45 КК України, особа яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів цієї норми матеріального права для застосування ст. 45 КК України необхідно встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.

Відповідно до приписів ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови.

У вступній промові зазначається, якими доказами сторона підтверджуватиме наведені нею обставини, порядок дослідження доказів, а також може бути зазначена позиція сторони.

Сторона обвинувачення, сторона захисту має право відмовитися від проголошення вступної промови.

Право проголосити вступну промову першою надається стороні обвинувачення, після чого вступну промову проголошує сторона захисту.

Вступні промови проголошуються з дотриманням розумних строків залежно від обсягу обвинувачення. Якщо проголошення вступної промови має ознаки зловживання правом з метою затягування судового розгляду, суд після усного попередження зупиняє проголошення промови.

Інші учасники судового провадження можуть висловити свою думку про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження після вступної промови сторони захисту.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції не були дотримані.

Так, з журналу судового засідання вбачається, що судом першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 не допитувалася і судом не досліджувались дані, що характеризують її особу, і при цьому матеріали кримінального провадження не містять відомостей про відмову обвинуваченої від дачі показань.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що суд першої інстанції постановив рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям під час розгляду кримінального провадження, однак як убачається з журналу судового засідання судом не досліджувались наявні у матеріалах кримінального провадження докази, у тому числі і відомості про особу обвинуваченої.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 вперше вчинила кримінальне правопорушення не може визнаватися таким, що відповідає дослідженим у судовому засіданні доказам.

Вказане свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки не підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами (показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 та відомостями про її особу).

Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 показань не давала, тому висновок суду першої інстанції про її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність збитків завданих кримінальним правопорушенням також визнається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджений будь-якими доказами.

При цьому, знаходять своє підтвердження і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не викладено показань обвинуваченої ОСОБА_7 щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність злочинів, оскільки обвинувачена відокремленими одна від одної діями вчинила два різні кримінальні правопорушення, при цьому одне є умовою для вчинення іншого.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд висновки місцевого суду у цій частині не визнає належним чином вмотивованими, такими, що узгоджуються з приписами матеріального права щодо ідеальної (реальної) сукупності злочинів.

На підставі наведеного вище, апеляційний суд доходить висновку про те, що не з`ясування судом першої інстанції відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , відсутність даних щодо змісту показань обвинуваченої з обставин скоєних кримінальних проступків, свідчить про передчасність та безпідставність висновку про те, що ОСОБА_7 вперше вчинила кримінальні правопорушення, активно сприяла їх розкриттю та відсутність збитків завданих кримінальними правопорушеннями, і при цьому суд першої інстанції залишив поза увагою фактичні обставини скоєних діянь.

Тому, колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що призвело до передчасного звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті, і при цьому в апеляційній скарзі ставиться питання про направлення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Враховуючи те, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його закриття з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати дію ст. ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального та кримінального процесуального законів, взяти до уваги наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази, дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2022 року, якою обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрито, - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :