Справа № 640/3326/13-к
н/п 1-кс/640/1404/13
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2013 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
заявника - ОСОБА_4 ,
встановив:
На обґрунтування скарги зазначає, що 20.11.2012 він звернувся до прокуратури Київського району м. Харкова із заявою про факти вчинення правопорушення, за ст. 388 КК України, в якій зазначав конкретну особу, яка вичинила злочин працівник ДАІ ОСОБА_6 . За цією заявою розпочато кримінальне провадження, без внесення статті ознак злочину первісну кваліфікацію. 30.11.2012 прийнято постанову про закриття кримінального провадження, з якою він не згоден, оскільки, по-перше, в постанові прокурор послався лише на його пояснення та свої особисті припущення щодо начебто знаходження ОСОБА_6 за межами України, та закрив провадження з цих підстав за відсутністю в його діянні складу злочину; по-друге, досудове слідство проводив прокурор, а не слідчий; по-третє, постанова винесена не на фірмовому бланку всупереч вимогам ст. 110 КПК України; по-четверте, визнавши його потерпілим та допитавши під протокол, прокурор не вирішив питання відшкодування шкоди; по-п`яте, ОСОБА_7 попереджався про кримінальну відповідальність за незбереження майна, на яке слідчим накладено арешт, про що ставив підпис при отриманні майна, а потім підтверджував у своїх поясненнях у ВБ ГУМВС України в Харківській області за дорученням прокуратури; тому неможливо говорити про відсутність складу злочину в діях останнього. Вважає з цих підстав також таким, що не має значення, документ про закриття кримінальної справи за ст. 367 КК України, який не маж відношення до ст. 388 КК України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги.
Прокурор заперечував в судовому засіданні проти задоволення скарги, вказуючи про проведення всіх необхідних дій в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження заяви, зареєстрованої в прокуратурі Київського району м. Харкова 23.11.2012 за вх. № 2883ск, ОСОБА_4 просив порушити кримінальне переслідування за ст. 388 КК України відносно ОСОБА_7 , який здійснив відчуження автомобілю, на який було накладено арешт, не забезпечивши його збереження (а.с. 2 тут і далі посилання на аркуші кримінального провадження).
26.11.2012 ОСОБА_4 звернувся до прокурора прокуратури Київського району м. Харкова із заявою про визнання його потерпілим в даному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 55 КПК України, у зв`язку із тим, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення йому завдано шкоду (а.с. 11), та в той же день, 26.11.2012, останній допитаний потерпілим, згідно протоколу допиту потерпілого від 26.12.2012 (а.с. 12-16).
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови від 30.11.2012, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що в 2001 році порушено кримінальну справу № 61010587, досудове слідство по якому проводило СУ ГУМВС України в Харківській області. В ході проведення досудового слідства ОСОБА_4 було визнано потерпілим по зазначеній справі.
20.02.02 слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області було накладено арешт на майно обвинувачених, а саме на автомобіль ВАЗ 2109, який в подальшому було передано на зберігання співробітнику БДПС УДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 .
В ході виконання рішення суду по кримінальній справі №61010587 ВДВС Київського району встановлено відсутність зазначеного автомобіля на штраф майданчику УДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
В ході проведення розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на даний час знаходиться на заробітках на території Російської Федерації, у зв`язку з чим допитати його за вказаним фактом не надається можливим, тому підтвердити чи спростувати вказаний у заяві факт не вбачається за можливе.
Враховуючи таке обґрунтування постанови слідчого від 30.11.2012, слідчий суддя не погоджується з висновком слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Єдиною підставою до такого висновку слідчий зазначає неможливість допитати ОСОБА_6 у зв`язку з начебто перебуванням останнього на заробітках на території Російської Федерації.
Проте, в ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Крім того, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий не вказує, в чиїх діяннях і в яких саме відсутній склад кримінального правопорушення і якого саме.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів щодо з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності події кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його вчинення, форми вини, мотивів, мети, виду і розміру майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; в ході чого підлягає обов`язковому встановленню, крім іншого, місце знаходження ОСОБА_6 , допит останнього щодо подій, вказаних в заяві ОСОБА_4 , за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
В іншій частині скарга щодо винесення ухвали відносно працівника прокуратури задоволенню не підлягає, оскільки на теперішній час слідчий суддя не вбачає до того підстав, скасовуючи оскаржувану постанову.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Доводи ОСОБА_4 щодо отримання лише 22.02.2013 оскаржуваної постанови не заперечувалися прокурором, та підтверджені підписом заявника про отримання постанови на супровідному листі в кримінальному провадженні (а.с. 38), отже, відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки скаргу направлено до Київського районного суду м. Харкова поштою 25.02.2013, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення заявника до суду зі скаргою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1