Справа № 162/1104/20
Провадження № 1-кп/162/6/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, у кримінальному провадженні № 0000197 за частиною другою статті 121, частиною другою статті 146 Кримінального кодексу України (далі - КК) відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє дітей, несудимого,

встановив:

Прокурором ОСОБА_3 05 червня 2023 року подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . Клопотання умотивовано тим, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснювати вплив на свідків. ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, оскільки, злочини стосуються кола близьких родичів. Зазначені обставини були підґрунтям виникнення конфлікту, внаслідок якого ОСОБА_7 помер. Крім цього, в Україні введено воєнний стан, що створює додаткові ризики переховування обвинуваченого від суду. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримала та заперечила проти задоволення клопотання захисника. При цьому ОСОБА_6 звернула увагу, що свідками у цьому кримінальному провадженні є сестра, дружина та мати обвинуваченого. Двоє останніх проживають разом з обвинуваченим, що створює додаткові ризики незаконного впливу на свідків.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив та подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. ОСОБА_4 своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 перебуває під вартою у цьому кримінальному провадженні з 30 серпня 2020 року. Ризики, вказані прокурором у своєму клопотанні, відсутні. Захисник вважає, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків буде домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. Відповідаючи на заперечення представника потерпілого, ОСОБА_4 звернув увагу суду, що сестра, мати та дружина обвинуваченого не були очевидцями подій.

Вирішуючи це клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілого, та у незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою групою осіб.

Зазначене кримінальне провадження надійшло до Любешівського районного суду Волинської області 14 грудня 2020 року та відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передане на розгляд судді ОСОБА_8 .

Справа перебуває на стадії судового розгляду.

У справі 26 квітня 2023 року здійснено повторний автоматизований розподіл складу суду у зв`язку з виходом судді ОСОБА_8 у відставку. Справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 . Відповідно до статті 319 КПК розгляд справи розпочато спочатку.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою з 30 серпня 2020 року.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , перебуваючи в місцях попереднього ув`язнення, зарекомендував себе посередньо: мав два стягнення у вигляді догани, однак в цілому режиму утримання дотримується.

Відповідаючи на запитання суду, обвинувачений повідомив, що з дружиною та дітьми спілкується, перебуваючи на волі, їздив на заробітки у Республіку Польща.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.

Відповідно до статті 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Питання обґрунтованості обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000197 перевірялась слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу. За вчинення злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачено покарання до десяти років позбавлення волі.

Суд бере до уваги, що у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_8 розгляд справи розпочато спочатку. Разом з тим, відповідно до обвинувального акта свідки обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відповідно мати, дружина та сестра обвинуваченого не були безпосередніми очевидцями подій.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, суд також враховує введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Ця обставина обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 безальтернативно утримується під вартою з 30 серпня 2020 року.

Отже, для забезпечення справедливого балансу між дотриманням прав обвинуваченого та можливістю ефективної реалізації завдань кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та згідно із частиною п`ятою статті 182, частиною третьою статті 183 КПК визначає обвинуваченому заставу із покладенням обов`язків, які передбачені статтею 194 КПК.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331 КПК, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000197 за частиною другою статті 121, частиною другою статті 146 Кримінального кодексу України обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 за цією ухвалою рахувати з 06 червня 2023 року по 04 серпня 2023 року включно.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень.

У випадку внесення застави обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: без дозволу суду не відлучатися із села Люб`язь Камінь-Каширського району Волинської області; за вимогою прибувати до суду; утримуватися від спілкування із свідками обвинувачення щодо обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає виконанню негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення через Любешівський районний суд. Строк апеляційного оскарження ухвали для обвинуваченого рахувати з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1