ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2026/23 Справа № 201/9401/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Покровське Троїцького району Луганської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2023 року, з утриманням в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4.

Одночасно підозрюваній ОСОБА_7 встановлено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваною ОСОБА_7 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на неї будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_7 , що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона у квітні 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Сватове Луганської області, переслідуючи особисті інтереси, керуючись ідеологічними мотивами, маючи умисел на зайняття керівної посади в окупаційній владі м. Сватове Луганської області, та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації держави-агресора - Російської Федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в адміністративному органі окупаційної влади в м. Сватове Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на території м.Сватове Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора - Російської Федерації та представників так званої «ЛНР», умисно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме «заступника начальника відділу персоніфікованого обліку, взаємодії з застрахованими особами та обліку платежів страховиків управління пенсійного фонду лнр у Сватівському районі», тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, що здійснює свою протиправну діяльність на тимчасово окупованій території Сватівського району Луганської області, про що видано відповідний наказ «исполняющей обязанности начальника государственного учереждения Луганской народной республики управления пенсионного фонда Луганской народной республики в Сватовском районе (межрайонного)» ОСОБА_11 «О приеме на работу работников» № 3-лс від 13 квітня 2022 року, з яким ОСОБА_7 того ж дня ознайомлена, шляхом особистого підписання відповідного листа ознайомлення з наказом.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

08.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК.

10.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави у зв`язку з необґрунтованістю.

Не оспорюючи висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри та наявність встановлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, вважає, що застосування слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_7 у якості альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не відповідає характеру вчиненого нею кримінального правопорушення проти основ національної безпеки, під час дії воєнного стану на території України, пов`язаного зі співпрацею з представниками окупаційної адміністрації т.зв. луганської народної республіки, та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

З урахуванням наведених обставин, на переконання прокурора, підозрюваній ОСОБА_7 необхідно визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування, посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначає, що висновки слідчого судді про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК ґрунтуються лише на припущеннях та абстрактних твердженнях сторони обвинувачення, а не на підставі конкретних матеріалів чи доказів. Аргументує тим, що з дня проведення слідчих дій стосовно ОСОБА_7 , а саме: проведення обшуку, повідомлення їй про підозру, вручення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 10 серпня 2023 року до часу розгляду слідчим суддею клопотання минуло 4 дні. За цей час ОСОБА_7 не дала приводу вважати, що планує втекти або вчинити інше кримінальне правопорушення, а у сторони обвинувачення не назбиралось більших доказів про наявність ризиків, ніж стандартні посилання на тяжкість статті, за якою їй повідомлено про підозру, а також на те, що підозрювана зареєстрована на тимчасово окупованій території. Крім того, під час проведених обшуків у ОСОБА_7 не було відшукано будь-яких речей, предметів, які б свідчили про те, що в разі її викриття правоохоронними органами, вона мала намір виїхати хоча б за межі Київської області.

Водночас, вказує, що йому взагалі не зрозуміло, чим обґрунтований ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки вона раніше не судима, офіційно працює, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, яка навчається, чоловіка, який працює, вся її родина має статус ВПО, постійне місце мешкання в м. Ірпінь Київської області, що вказує на наявність у неї міцних соціальних зв`язків.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої нею апеляційної скарзи, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави та визначити підозрюваній ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, водночас заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вислухавши пояснення захисників та підозрюваної на підтримку доводів поданої стороною захисту апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, разом з цим, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, та санкція ч.5 ст.111-1 КК, за якою їй повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється прокурором та стороною захисту в апеляційних скаргах, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Так, слідчий суддя зазначив, що про наявність існування вказаного ризику свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також воєнний стан на території України, у зв`язку з чим, підозрювана може намагатись уникнути проведення досудового розслідування.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваної ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у цьому злочині, супільну небезпечність злочину, відомості про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, зокрема, її вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваної, майновий стан та сімейний стан, яка має міцні соціальні зв`язки, зареєстроване місце проживання, працевлаштована, раніше не судима, а також вимоги ч.6 ст.176 КПК, якою передбачено можливість застосування у даному випадку єдиного можливого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Таким чином визначені ч.2 ст.194 КПК підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі захисник, у наданих матеріалах кримінального провадження відсутні.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо недотримання слідчим суддею вимог ч.3 ст.183 КПК під час визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з такого.

Так, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК, який відповідно до ст.12 КК, є тяжким злочином.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Цих вимог закону не було дотримано в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 заміжня, має на утриманні малолітнього сина, постійне місце проживання, працевлаштована, й підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК, за ознакою колабораційної діяльності, вчиненої в умовах воєнного стану, пов`язаної зі співпрацею з представниками окупаційної адміністрації т.зв. лнр.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, вагомості наявних доказів та суспільної небезпечності злочину, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також особи підозрюваної, її репутації, майнового та сімейного стану, наявності вищевказаного ризику - застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 214 720,00 грн., на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваної, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року скасувати на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст.183 КПК та визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статями 182-183, 194 та 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_10 , погоджене прокурором Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 жовтня 2023 року, включно, із утриманням в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань № 4, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 214 720,00 грн.

На підставі ч.5 ст.194 КПК у разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти та вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити термін дії покладених судом на ОСОБА_7 обов`язків до 12 жовтня 2023 року, включно, який починається з моменту звільнення її з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 що у разі не з`явлення її за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення нею про причини своєї неявки, або порушення нею обов`язків, покладених на неї цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4