Дата документу 05.06.2023 Справа № 333/5460/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/5460/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/564/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула 5 червня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року, якою кримінальне провадження №0000636 від 03.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000636 від 03.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, оскільки 04.06.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, 21.07.2021 було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, 21.07.2021 закінчилося ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, 21.07.2021 складено обвинувальний акт та лише 09.08.2021 його було направлено до суду, у зв`язку з чим просив закрити вказане кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року кримінальне провадження №0000636 від 03.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився двомісячний строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що фактичні висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 не закінчився, і обставини на підтвердження цього суд взагалі не дослідив. Суд першої інстанції, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 з підстави, передбаченої п.10 ч.1 ст.284 КІІК, виходив з того, що двомісячний строк проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні розпочався з 04.06.2021, а тому підлягав закінченню 05.08.2021.

Проте, прокурор направив обвинувальний акт до суду 30.07.2021 року засобами поштового зв`язку, тобто у межах строку досудового розслідування, що підтверджується копією касового чеку про надання послуг поштового зв`язку. В ході підготовчого судового засідання судом було розглянуто клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження та копії матеріалів кримінального провадження, які надано адвокатом в обґрунтування вимог у своєму клопотанні. Однак, надання суду інших документів до початку судового розгляду, окрім обвинувального акта забороняється. Під час підготовчого судового засідання сторона обвинувачення клопотала перед судом про оголошення перерви з метою ознайомлення з клопотанням сторони захисту з метою спростування доводів захисника з посиланням на відповідні докази на підтвердження вищезазначених обставин та те що обвинувальний акт було направлено до суду 30.07.2020 року. Однак суд необґрунтовано відхилив та не задовольнив клопотання прокурора, тим самим порушивши принцип змагальності сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачений та його захисник висловили категоричні заперечення апеляційній скарзі та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, апеляційний суд неодноразово здійснював заходи, скеровані на повідомлення потерпілого, який проживає на тимчасово окупованій території, однак через воєнні дії доставка поштових відправлень на тимчасово окуповані території України не здійснюється. Про час і дату судового засідання відповідно до ч.1 ст.12-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» потерпілий був повідомлений заздалегідь, шляхом розміщення оголошення на сайті Запорізького апеляційного суду. З опублікування такого оголошення потерпілий вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, з урахуванням думки учасників провадження, які не мали заперечень, вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю потерпілого, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Так, згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

Відповідно до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Положеннями п.5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема обвинувального акта.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має 3 ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акту, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК України).

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження відділом поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізький області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000636, внесеному до ЄРДР 03.06.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

04.06.2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитись 04.08.2021 року.

21.07.2021 року в порядку ст.290 КПК України стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів, про що свідчить зазначена в реєстрі, доданому до обвинувального акту, інформація (а.п.13).

21.07.2021 року підозрюваний та захисник ознайомились з наданими матеріалами, цього ж дня вони отримали копію обвинувального акту та реєстру матеріалів (а.п.15-16).

21.07.2021 року було складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 .

Таким чином, один день 21.07.2021 року, згідно з приписами частини 5 статті 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.4 ст.115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчувався 04.08.2021 року, а 21.07.2021 року стороні захисту було відкрито матеріали справи для ознайомлення з ними та в цей же день ОСОБА_8 та його захисник ознайомились, отримали копії обвинувального акту разом з копіями реєстру матеріалів досудового розслідування, тобто залишок строку досудового розслідування становив один день, а тому днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 05.08.2021 року.

Разом з тим, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 був складений 21.07.2021 року, однак поданий безпосередньо до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя лише 09.08.2021 року, про що свідчить штамп суду на обвинувальному акті, що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України, який звернувся до суду з обвинувальним актом поза межами строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

При цьому будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду щодо дати подання обвинувального акту саме 09.08.2021 року матеріали провадження не містять.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 був направлений до суду першої інстанції поштою 30.07.2021 року є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення обвинувального акту поштою.

Додану прокурором до апеляційної скарги копію касового чеку про надання послуг поштового зв`язку (а.п.95) колегія суддів не приймає до уваги, оскільки копія наданого касового чеку взагалі не містить будь-якої інформації щодо вмісту поштового конверту, інформації про відправника та отримувача, лише дату та час відправлення, відомості щодо марки та конверту.

Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу на підтвердження скерування прокурором обвинувального акту відносно ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку, переконливих доказів протилежного апелянтом не надано.

Дослідивши надану прокурором копію касового чеку, апеляційний суд дійшов висновку, що зміст даного чеку взагалі не надає можливості ідентифікувати відправлений за згаданим чеком документ.

Отже, стверджувати, з посиланням на надану прокурором копію касового чеку, про скерування до місцевого суду поштою обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , у суду апеляційної інстанції підстав не має.

Таким чином, у цьому провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що суд ухвалив судове рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

За викладених обставин, враховуючи, що злочин, який інкримінувався ОСОБА_8 не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК України, а також виконання ним приписів статті 219 КПК України в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, має здійснюватись судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

За таких обставин посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 надійшов до суду в межах строку, передбаченого ст.219 КПК України, не відповідають матеріалам кримінального провадження і є безпідставними.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, про що йдеться в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не знаходить.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2022 року, якою кримінальне провадження №0000636 від 03.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4