Справа № 740/4600/23
Провадження № 1-кп/740/350/23
УХВАЛА

03 серпня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 07.05.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого пофесійно-технічну освіту, одруженого, раніше судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.304, ч.1 ст.146 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

установив:

на розгляд Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 07.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.304, ч.1 ст.146 КК України.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2023 у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

До початку підготовчого судового засідання прокурор надав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 07.05.2023 у невстановлений час, у невстановленому місці, вступив у злочинну змову з неповнолітнім (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), спрямовану на вчинення розбійного нападу, та близько 05-00 години цього дня, діючи в умовах воєнного стану, що введений з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з корисливих мотивів, зайшли до території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого на той час знаходився ОСОБА_8 , де здійснили напад на останнього, у ході якого з метою подолання опору потерпілого почали висловлювати погрози застосування до потерпілого фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, супроводжуючи це демонстрацією ножа, чим повністю подолали волю ОСОБА_8 , до опору.

Після цього ОСОБА_3 та неповнолітній (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) заволоділи одноосним причепом до легкового автомобіля, що знаходився на території подвір`я, причепивши його до свого автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Потім ОСОБА_8 , боячись за своє життя та здоров`я, виконуючи вказівки нападників, передав останнім належний йому мобільний телефон марки «X-treme DT - 68», після чого за вказівкою ОСОБА_3 , неповнолітній (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) відкрив господарські приміщення, де знаходився металобрухт, яким останні заволоділи, погрузивши металобрухт до причепу. Отримавши реальну можливість розпоряджатися майном на власний розсуд, зникли з місця злочину.

При цьому, під час втечі ОСОБА_3 , розуміючи незаконність своїх дій, діючи свідомо та цілеспрямовано, шляхом залякування та усних погроз щодо фізичної розправи, психічного насильства, подалавши волю ОСОБА_8 до опору, надав йому усну вказівку сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_1 за водієм, так як ці двері не відчинялися через свою несправність, чим протиправно перешкодив ОСОБА_8 в обранні за своєю волею місця знаходження, після чого ОСОБА_3 особисто перебуваючи за кермом даного транспортного засобу, перемістив гр. ОСОБА_8 проти його волі з подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і де він вільно перебував за власною волею, до іншого місця, а саме у місцевість на околиці м. Ніжина, яка невідома ОСОБА_8 , що тривало близько 1 год, де дозволив йому вийти з автомобіля, тим самим здійснивши його незаконне викрадення.

Під час скоєння вказаних вище протиправних дій ОСОБА_3 з метою спроби приховати свої дії перебував у захисній масці (балаклаві).

07.05.2023 ОСОБА_3 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

09.05.2023 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.07.2023, який ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігвської області від 03.07.2023 продовжено строком до 07.08.2023.

Підставою для продовження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу стала необхідність запобігання ризикам, визначеним п. 1,2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Також ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до цього часу не віднайдені всі речові докази, а саме: мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 , а підозрюваному ОСОБА_3 може бути відоме місце його знаходження, тому, перебуваючи на волі, він може сховати чи спотворити речі, що мають значення для кримінального провадження. ОСОБА_3 відомо місце проживання свідків, показання яких мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, останній може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на свідків у різних формах: умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо з метою спонукання їх до зміни показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо. Неодноразово раніше судимий, у тому числі, вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області від 01.03.2023 за ч.2 ст.146 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, а отже вчинив нові кримінальні правопорушення у період іспитового строку, може вчинити й інше кримінальне правопорушення у разі перебування на волі.

Крім того, 20.05.2023 до Васильківського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, що на думку прокурора вказує на існування реального ризику до втечі та переховування останнього.

Викладені обставини у своїй сукупності на дуимку прокурора вказують на те, що ризики, покладені в основу рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, жодним чином не зменшилися, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

Обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі у виді домашнього арешту, оскільки цей запобіжний захід, зможе забезпечити викладені у клопотанні прокурора ризики.

Потерпіла ОСОБА_5 , після оголошеної перерви, у судове засідання не з`явилась.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає, по справі не розпочато судовий розгляд, суд повинен вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує наявність ризиків, регламентованих п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України та особу обвинуваченого, а саме, судом враховуються ризики, які є дієвими. Зокрема, це ризики: - переховування обвинуваченого від суду. Дієвість даного ризику обумовлена тяжкістю покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватими у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень, ризик впливу ОСОБА_3 на свідків та потерпілих, які безпосередньо в судовому засіданні ще не були допитані. Сталим, є і ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та, з урахуванням особи ОСОБА_3 , його стійкої злочинної спрямованості, обумовленої тим, що раніше останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, суд вважає, що менш суворі за видом запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 і відносно нього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 діб без визначення розміру застави, та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч.1 ст.194, ст.199 даного Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою особи, не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 193,194, 196,198, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 діб, до 01 жовтня 2023 року.

Копію даної ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити для виконання до ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою підлягає оскарженню до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області на протязі п`яти днів з дня оголошення .

Суддя ОСОБА_1