Справа № 953/4205/23
н/п 1-кс/953/4047/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000896 від 09.04.2023 року, про продовження строку запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Станічне Харківської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, маючої на утримання двох неповнолітніх дітей, 2013 р.н. та 2015 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000896 від 09.04.2023 року, про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 за ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечних психотропних речовину шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок» попередньо домовилась із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про сумісне працевлаштування до Інтернет - магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно за попередньою змовою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет - магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет - магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_7 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», смс-сповіщення у просплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет - магазину, який користується обліковим записом «Vuzo», про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі діючи умисно протиправно за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 07.04.2023, ОСОБА_7 реалізуючи спільний з ОСОБА_4 , умисел направлений на збут психотропної речовини, знаходячись на ділянці місцевості поблизу адреси: м.Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту, шляхом розкладання закладок з психотропною речовиною, бажаючи цього, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 умисел, незаконно розмістив психотропну речовину у загальнодоступному місці для невстановленого в ході досудового розслідування споживача за вищевказаною адресою, а саме психотропну речовину, яка знаходилась в полімерному згортку. Після чого ОСОБА_4 на власний мобільний телефон «Motorolla» моделі «350516», зробила фотознімок місцезнаходження даної «закладки» та відправила невстановленій під час досудового слідства особі з псевдонімом у мережі «Vuzo» зі свого мобільного телефону фотозображення з місцем розміщення «закладки».

Злочинна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 10.04.2023, в ході огляду місця події у період часу з 00:24 год. по 00:29 год. поблизу адреси: м.Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, виявили та вилучили 1 полімерний згорток, в якому міститься особливо небезпечна психотропна речовина.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. Злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були припинені співробітниками Національної поліції України, які виявили та вилучили психотропну речовину, яку ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з метою збуту розмістили у загальнодоступному місці поблизу адреси: м.Харків, в`їзд Ясний, біля буд. 6, а саме на ділянці місцевості з координатами 49.921259, 36.374195, до переходу вказаної психотропної речовини невстановленому в ході досудового розслідування споживачу, відправивши невстановленій під час досудового слідства особі з псевдонімом у мережі «Vuzo» зі свого мобільного телефону фотозображення з місця розміщення «закладки».

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи злочинний умисел направлений на збут наркотичних засобів та психотропних речовину шляхом їх безконтактної передачі, у якості так званих «закладок» попередньо домовилась із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про сумісне працевлаштування до Інтернет - магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин «Vuzo», з метою отримання протиправного доходу за рахунок зайняття незаконною діяльністю.

В подальшому продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на збут психотропних речовин, перебуваючи у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно та протиправно за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , за допомогою власних мобільних телефонів марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», та марки «Motorolla» моделі «350516», через кросплатформенний месенджер «Телеграм» зв`язались з операторами вищевказаного Інтернет - магазину та під час листування обумовили всі правила та оплату праці. Після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на збут особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , повідомили один одному про вказані умови, та з того часу вказані особи почали співпрацювати із Інтернет - магазином з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.

В подальшому у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_7 отримав на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2 Prime», смс-сповіщення у просплатформенному месенджері «Телеграм», від оператору вищевказаного Інтернет - магазину, який користується обліковим записом «Vuzo», про місце знаходження так званого «кладу», тобто схорону з особливо небезпечними психотропними речовинами.

Далі діючи умисно протиправно за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , проїхали на місце знаходження вищевказаного «кладу», яке на даний час встановити не виявилось можливим, та забрали наявні там психотропні речовини, після чого почали їх зберігати з метою подальшого збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_4 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 09.04.2023 року, в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 21.00 год. по 22.04 год., виявили та вилучили у ОСОБА_7 5 полімерних згортків, обмотаних ізолюючою стрічкою, при розгортання яких, виявлені прозорі поліетиленовий пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною та 1 полімерний згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, при розгортанні якого, виявлено прозорий поліетиленовий пакети з речовиною, яка згідно висновку судової експертизи (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/7142-НЗПРАП від 10.04.2023 року містить у своєму складі особливо небезпечні психотропні речовини - 4-ММС та PVP. Маса 4-ММС в перерахунку на масу речовини становить 1,6888 грам. Маса PVP в перерахунку на масу речовини становить 0,3384 грам.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою всупереч Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбали та зберігали з метою збуту наркотичні речовини, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.

«10» квітня 2023 року о 01:45 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

«10» квітня 2023 року ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст.42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

«11» квітня 2023 року ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.42, 276-279 КПК України вручено зміну повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

11.04.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова, підозрюваній ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.06.2023.

Постановою керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 строк досудового розслідування продовжено до 10.07.2023.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились.

Підозрювана з приводу клопотання прокурора заперечувала, вказувала, що ризиків немає, просить визначити домашній арешт, врахувати, що вона має дітей, позитивно характеризується.

Адвокат підозрюваної також заперечував проти клопотання слідчого та зазначав, що доказів підозри за ст. 307 КК немає, ризики не підтверджені.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що в провадженні Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000896 від 09.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, остання є осудною особою, яка досягла 16-річного віку та є громадянкою України.

За результатами розгляду даного клопотання щодо запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 09.04.2023; протоколом огляду місця події від 10.04.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 від 10.04.2023; висновком експерта №СЕ-19/121-23/7142-НЗПРАП від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.04.2023

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1,3,5 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на недопитаних свідків.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрювана не працевлаштована, не має офіційних доходів, в силу ст. 89 КК України не судима, та враховуючи кількість епізодів вчиненого.

Щодо незаконного впливу на свідків слідчий суддя зазначає, що процедура за КПК України передбачає допит свідків не тільки під час досудового розслідування, а й в суді.

Крім того, слідча суддя враховує дані щодо особи ОСОБА_4 , яка має середню спеціальну освіту, не працевлаштована, не заміжня, однак має двох неповнолітніх дітей. Слідчою суддею враховані всі дані по особистості підозрюваної, однак дані обставини не спростовують висновків суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , те, що злочин за ч.2 ст.307 КК України, вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 161040 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, з врахуванням всіх даних по особі підозрюваної.

Крім того, враховується, що відносно ОСОБА_12 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою від 11.04.2023 року і даних про скасування даної ухвали, або зменшення ризиків, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, до слідчого судді станом на теперішній час не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, в тому числі і домашнього арешту за клопотанням підозрюваної.

Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з врахуванням наявних встановлених ризиків, даних про особу підозрюваної у вигляді саме тримання під вартою і підстав для визначення іншого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає і не надано даних про такі обставини і самою підозрюваною.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню №0000896 від 09.04.2023 року - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 36 днів, тобто до 10 липня 2023 року.

Визначити суму застави в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 161040 (сто шістдесяти однієї тисячі сорок ) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № _____) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене законом покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та її явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної; забезпечувати явку належно повідомленої підозрюваної, обвинуваченої, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про причини неявки підозрюваної, обвинуваченої.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваної, обвинуваченої покладених на неї обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самої підозрюваної обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_4 про продовження тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 10.07.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя