Справа №295/8572/23
УХВАЛА

Іменем України

03.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі власника (володільця) майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання власника (володільця) майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000765 від 11.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що 11.06.2023 року о 17 год. 12 хв. його було зупинено підрозділом «ТОР» для перевірки документів та поверхневого огляду, у ході якого ним було добровільно викладено на капот патрульного автомобіля невеликий паперовий згорток. Як слідує зі змісту клопотання, на підставі ч. 6 ст. 223 КПК України у присутності понятих був проведений обшук ОСОБА_3 , під час якого у останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Samsung у корпусі чорного кольору з сім-карткою НОМЕР_1 . На переконання заявника, арешт на мобільний телефон був накладений необґрунтовано, а також у подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба. Окремо ОСОБА_3 звертав увагу, що внаслідок арешту телефону йому завдано матеріальної та моральної шкоди, відсутність телефону позбавляє його змоги допомагати на волонтерських засадах Збройним Силам України та переселенцям, а також користуватись мобільним банкінгом.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.06.2023 року, та зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 повернути майно у повному обсязі.

Власник (володілець) майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, мобільний телефон з чохлом-книжкою, сім-картою і зарядним пристроєм не має жодного відношення до кримінального провадження. До того ж, пройшло багато часу і слідчий міг вже перевірити телефон на наявність у ньому інформації, яка цікавить слідство. Звертав увагу, що займається волонтерством і телефон потрібен у цій діяльності.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки майно має статус речового доказу та впливає на кваліфікацію кримінального провадження.

Заслухавши пояснення власника (володільця) майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000765 від 11.06.2023 року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 15.06.2023 у справі №295/7557/23 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG» у корпусі чорного кольору з наявним чохлом чорного кольору з сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 та паперовий згорток із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, ззовні схожою на наркотичну, який було вилучено в ході затримання 11.06.2023, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , а також позбавлено тимчасово власника та будь-яких осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Згідно з ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на мобільний телефон слідчим суддею у справі №295/7557/23 визначено те, що вказане вище майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження такого доказу виникла необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

На переконання слідчого судді, як в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі №295/7557/23, так і під час розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення було доведено, що потреби досудового розслідування на даний час виправдовують відповідний ступінь втручання у право власності особи на майно, а вилучений мобільний телефон може бути використаний як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши позицію учасників провадження, наявні у матеріалах клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки слідство у кримінальному провадженні триває, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження або необґрунтованому накладенні арешту в ході розгляду клопотання встановлено не було, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даному етапі досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.06.2023 року.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1